Ти трябва да си най-големият идиот! Отвлече жена посред бял ден!
Мислиш, че никой не те забеляза ли? Ще лежиш до живот!
Кажи ми къде е тя. Кажи ми.
Ще те накарам да се чувстваш добре. Просто ми кажи къде е.
Ще ти прекърша врата. Къде е тя?
Тя е мъртва, човече. Мъртва е.
Ти си я убил?
ПОСЛЕДНО ЗАБЕЛЯЗАН
8 часа по-рано
Би ли намалил музиката малко?
Да, разбира се. - Благодаря.
Заредих хладилника с всичко, което обичаш.
Знам. Видях.
Предполагам, че ще ти липсвам малко. - Разбира се.
Съжалявам, Уил.
Виж, ще кажа следното -
знам, че се разбрахме да не говорим за това, но...
Как му беше името? - Уил, просто недей.
Както и да е, просто исках да кажа, че...
Знам, че ти беше трудно да говориш за това.
За всеки случай, ако още го мислиш...
Искам да знаеш, че ти прощавам. И нямам проблем с това.
Имам проблем с това...
Но оценявам, че си честна с мен.
Най-накрая наближаваме. - Да, ще трябва само да отбия
и да заредя. На свършване сме.
На 15 минути сме от родителите ми. Толкова ли няма да стигне?
Всъщност, да. Освен ако не искаш да буташ колата.
Не желая. - Тогава млъкни.
Ще зареждаш ли? - Да.
Щях да те питам - искаш ли да я заредя и да се върнем в Манчестър?
Или да караме към залеза... - Към залеза?
Не знам. Нещо. Можем да отидем на почивка...
Виж, трябва ми тази почивка, за да придобия по-добра перспектива.
Това мога да направя, ясно? - Да.
Добре, че е майка ти.
Две седмици с нея и отчаяно ще искаш да се върнеш и да ме видиш.
Не? - Ще видим.
Ще взема вода. Ти зареди.
Мамка му.
Клинт: Защо не ми се обаждаш? Получи ли имейлите ми?
Нейт. Уил е.
Не можеш да се откажеш от сделката. Дължа тези пари на хората ми.
Уил, разбирам, но трябва да кажеш... - Това ли е?
Да.
Благодаря, задръжте рестото. - Благодаря.
Извинете ме.
Благодаря.
Лиза.
Лиза?
Ехо?
Извинете ме, търся жена ми. Не видяхте ли жена
с бяла тениска? - Проверете тоалетната.
Тъкмо ги проверих. - Не знам тогава.
Свързахте се с Лиза. Моля, оставете съобщение.
Лиза, аз съм. Къде си?
Аз съм от другата страна на бензиностанцията. Обади ми се.
Извинете ме! Видяхте ли жена с бяла тениска,
сини джинси и тъмна коса да минава тук?
Не, не съм.
Лиза!
Какво, по дяволите?
Лиза!
Свързахте се с Лиза. Моля, оставете съобщение.
Лиз, това не е забавно. Къде изчезна?
Искам да ми се обадиш. Търся те и се притеснявам.
Чакай ме в бензиностанцията.
Не сте ли видял жена с бяла тениска? - И с гъста, черна коса. Да. Чух ви.
Какво си е купила? - Вода или нещо друго.
Не знам. Проверете колата.
Ще я проверя, но ако я видите, ще й кажете ли да стои тук?
Името й е Лиза. Благодаря.
Лиза! Да сте виждали жена с бяла тениска?
Да е минавала оттук? Виждали ли сте жена с бяла тениска
и гъста, черна коса? Видяхте ли да минава жена оттук?
Носеше бяла тениска.
Лиза!
Хайде, Лиза.
Лиза!
Приятел, извинявай, че пак те безпокоя. Не намирам жена си.
Дай ми адреса на бензиностанцията. - 101, шосе 64.
Има ли местен номер за полицията тук?
9-1-1. - 9-1-1.
Добре, благодаря.
Сержант Андерсън, 9-1-1. Какъв е спешният ви случай?
Искам да съобщя за изчезнал човек - жена ми.
Не мога да я открия. - Рой, ще поемеш ли трета линия?
Изгубил е жена си в бензиностанцията. - Изгубил е жена си ли?
Да, това каза. - Добре, благодаря.
Г-н Спан, говори детектив Патерсън. Казвате, че не намирате жена си?
Да. Спрях да заредя, тя отиде да вземе нещо за пиене
и минаха вече 20 минути. Не я виждам никъде.
Не е много. Проверихте ли тоалетните? - Да, проверих ги.
Претърсих цялата бензиностанция. Бях отпред, отзад...
Добре. Какво е името на жена ви? - Името й е Лиза Спан.
Лиза Спан. - Да, висока е 1.75, тъмна коса
и е облечена със сини джинси и бяла тениска.
С къси ръкави. - Тя от този район ли е?
По принцип, да. Родителите й живеят по пътя за Емерсън.
Може да е срещнала приятел. - Смятате ли, че жена ви
би избягала ей така с приятел, докато зареждам колата?
Добре, добре. Г-н Спан, успокойте се. Ще пратя човек възможно най-рано.
Какво е "възможно най-рано"? - В момента нямам свободен полицай.
Случаят е спешен. Има шофьори на камиони навсякъде.
Времето е от значение. Тя може да е в опасност.
Разбирам, че сте притеснен. Ще изпратя някой възможно най-рано.
Ще дойда аз самият ако трябва. - Добре, благодаря ви.
Бъдете възможно най-бързи. - Дръжте си телефона и стойте там.
Мамка му.
Не сме налични. Оставете съобщение.
Бари, Ана, Уил е. Ще ми се обадите ли? Търся Лиза.
Благодаря ви, чао. По дяволите.
Лиза? - Мисля, че това са те, скъпа.
Лиза. Как си? - Здравей, Уил.
Добре съм. Къде е Лиза? - Това щях да те питам. Тя тук ли е?
Не, не е тук, тя е с теб. - Беше с мен.
Лиза! - Не е тук.
Бари! - Да, мила.
Бари! - Какво има?
Не знам. Нещо не е наред. - Не сте ли се чували с нея?
Не. Мислех си, че е дошла тук. - Чакай малко, не трябваше ли
ти да я оставиш? - Да. В един момент беше тук
и след това я нямаше. - Какво имаш предвид?
Как така е изчезнала? - Спряхме да заредим,
тя влезе в магазина и...
След това не се върна. - Значи е още в бензиностанцията.
Не, не е там. - Провери ли тоалетните?
Проверих ги. Проверих цялото място. - На коя бензиностанция сте били?
"Велдро" на шосе 64. - Тя е на 5 мили оттук,
не би тръгнала пеша оттам. Уил, трябва да те питам следното -
спорихте ли за нещо? Да не би да сте се скарали и...
Не, Бари, не сме се карали. Обсъждахме някои неща,
но не сме се карали. Някой друг знаел ли е, че тя се прибира?
Някой приятел... Говорихте ли с приятелите й?
Не, чакай малко. Чакай! Какво намекваш?
Че е станало заради нас ли? - Не обвинявам никого.
Не, това е обидно. - Какви ги говориш? Не виня никой!
Напротив! Това намекна! - Попитах дали някой знае, че си идва.
Достатъчно! - Добре, мислете каквото си искате,
но това съм аз. - Да, но не си с Лиза.
Очаквахме Уил и Лиза. - Нека тогава открием Лиза.
Ще вървя. Обадих се на полицията и идват на бензиностанцията.
Останете тук в случай, че си дойде. Разпитайте и приятелите й.
Обадете ми се ако чуете нещо. - Добре, обещавам.
Боже мой. Ще се обадим на ченгетата веднага.
Как така да звъннем на приятелите й? - Не разбрах какво каза.
Не вярвам, че е звъннал на ченгетата. - И аз! Не му вярвам!
Не виждам никаква логика. - Аз виждам.
Той се държеше странно. - Забеляза ли го?
Поправих кормилната колона. Кабелите са оправени.
Време е да я понамокрим.
Искаш ли нещо за пиене? - Не, благодаря.
Аз ще си взема бира. - Добре.
Добре ли си? - Не.
Какво има? - Уил...
Мисля, че ни трябва почивка. - Боже.
Заради работата ли е?
Знам, че не съм често наоколо, но съм почти приключил с това.
Казах ти, ще има няколко... - Знам, знам. Разбирам.
Аз самата не знам какво има и това е проблемът.
Не мога да оправя това, което не знам. - Прекрасно.
Значи не знаеш какво има. Не обсъждаш с мен какво има.
Опитвам се сега и така ли ще реагираш? - Какъв е проблемът?
Депресията ти ли? Чувстваш се неудовлетворена и знаем какво става
в такъв случай. Преживяли сме го, преминал съм през това.
Но това не е достатъчно.
Съжалявам, съжалявам...
Не чувствам нищо вече.
Все едно съм глупава. Това е най-лошата част.
Не мога да определя защо и ако се разделим временно, ще си помогнем.
Нека получим малко яснота и място.
Детектив Патерсън. - Г-н Спан?
Нещо за жена ви? - Не. Мина вече час и половина.
Не съм я виждал. Отидох при родителите й,
но не се е появила и там. - Защо сте отишли там?
Натам я карах. Помислих, че би отишла там.
Помолих ви да останете тук. - Проверявам всички варианти.
Не знам какъв е протоколът за изчезнала жена.
Предприех действие и тръгнах да търся. - Как се казват родителите й?
Ана и Бари Адамс. - Семейство Адамс. Познавам ги малко.
Добри хора. Оставила ли е някакви лични вещи?
Портмоне, например? - Да, открих портмонето й в колата.
И лаптопа й е там. - Добре, задръжте го.
Нека погледна това. Телефонът й е във вас, нали?
Не, взе си го. Опитах с приложението да го открия, но явно е изключено.
Добре. Нека влезем вътре.
Оскар. - Детективе. Какво желаете? Кафе?
Не, трябват ми записите от камерите.
Камерата не работи от две седмици. Извиках човек, но още чакам.
Още никой не е дошъл. - Жената на този човек е изчезнала.
Ти си тук цял ден. Видя ли някой? - Не, не видях нищо.
Добре. Ще се прибера в участъка и ще я пусна за търсене.
Ще дойдете ли? Мога да ви взема пълни показания.
Не, ще остана тук в случай, че тя се появи.
Ще може ли да взема лаптопа? Знаете ли паролата?
Не, тя не ми я сподели. - Спокойно, имам хакерче при мен.
Той може да разбие всичко.
И какво, аз просто да вися отпред ли?
Да, бъдете налични ако ви се обадим. - Добре.
Благодаря.
Оскар? - Връщаш ли се?
Каза, че камерата не работи. - Да, казах ти, прецакана е.
Да, каза го и на детектива. - Защото не работи.
Виждаш ли, аз разбирам от камери.
Работил съм по тях и тази сега работи.
Не, трябва да има някаква батерия... - Какво криеш?
Какви ги говориш? - Какво криеш? Какво става тук?
Приятел, нямам записи. Какво искаш от мен?
Нямаш екран, но камерата записва. - Това си е наша работа, ясно?
Твоя работа ли? Говорим за жена ми.
Това не е мой проблем. Изчезвай. - Трябва да погледна записа.
Какво правиш? - Нали няма да е проблем да погледна?
Тук не се допускат хора. Изчезвай...
Проклет нещастник. Какво криеш?
Слушай... - Какво ти има?
Ти управляваш това място. - Добре, добре. Ето там е.
Боклук.
Мамка му!
Какво става тук?
Здравейте. Искам да се видя с детектив Патерсън.
Патерсън. Г-н Спан е тук.
В него са записите. - Мислех, че не работи камерата.
Аз също. Оскар ми ги даде.
Този проклет Оскар. Нека ги пуснем.
Майк! Идваме.
Една секунда.
Твоят човек Оскар е свързан с това. - Добре.
Избутах го до и 30, затова върни до 10 или 9:55.
Върни още малко. - Слушам.
Върни още две минутки.
Това ли е? - Не, това не е тя.
Не, трябва да върнеш още малко.
Ето я, излиза.
Кой е този мъж?
Не знам кой е.
Изглежда познава жена ви. - Никога не съм го виждал.
Проклетият камион.
Хайде, мръдни се.
Заловил я е. Няма начин. Това е твоят човек.
Ще пратим хора да се заемат с това. Ще се върнеш ли да проследиш Оскар?
Да. - Сигурен съм, че знае кой е този.
Ще може ли междувременно да отидем в другата стая и да те разпитам?
Да, хайде. - Добре.
Последвай ме.
Заповядай, настани се.
Вода? Кафе? - Не, благодаря.
Сигурен ли си, че не знаеш кой е онзи човек?
Никога не съм го виждал в живота ми. - Добре, добре.
Просто изглеждаше все едно се познава добре с жена ти.
Това исках да кажа. - Не изглежда като типа човек,
с който Лиза би бил приятел. Познавам я много добре.
Значи Лиза има приятели тук. Познаваш ли някои от тях?
Не, не познавам нито един от приятелите й.
Не е споделяла за училищните години. - Това е необикновено.
Отивахте до родителите на Лиза, нали? Семейство Адамс в Емерсън?
Да, както казах, щях да я оставя там.
Трябва да те попитам нещо... Как върви бракът ви?
Какво намекваш? Аз не...
Ние преминавахме през тежък период.
Значи отивахте на раздяла? - Не, не към раздяла.
Тя просто искаше малко почивка. - Значи няма да има развод?
Не. Не разбирам какво общо има това.
Вие с жена ти... карахте ли се? - Не.
Имаше си малко напрежение, но не се караме и не си крещим.
Спорихте ли на път дотук? - Не, не сме се карали по път.
Добре.
Каза ми, че жена ти може да е тръгнала пеша от бензиностанцията.
Защо би тръгнала... - Не знам, детективе. Не знам.
Защо би отишла там без теб? Това предполага, че сте имали спор.
Беше грешка и нямаше никаква логика. Не знаех какво да направя.
А ако не се бяхте скарали, тя щеше ли да го направи?
Защо си губим времето тук?
Виж, имаше малко напрежение.
Жена ми е невероятна жена. Най-добрата жена, която съм срещал.
Но има някаква тъмнина в нея и понякога се отдръпва.
Подкрепяла ме е в много неща...
Сега тя преминава през много неща. Искам да й помогна.
Добре. Къде живееш, Уил?
В Манчестър, Ню Хампшър.
И какво работиш?
Аз съм предприемач за недвижими имоти.
Има много пари в недвижимите имоти. Обменят се много пари.
Срещат се много противни личности. - Срещат се, но не и в бензиностанция
в Емерсън. - Понякога има и недоволни клиенти.
Недоволни клиенти. Не им е харесало отношението
и начина, по който им е било платено.
Аз съм добър шеф, ясно? Не виждам как това,
което се случва в Манчестър, може да има влияние
върху случващото се... - Работиш много, нали?
Проучваш, размишляваш. Гледаш имоти, земи.
Изкарва те от града за кратко време. - Не напускам града често.
Работя много, не съм вкъщи често. Но не напускам града толкова много.
Добре, и сега какво?
Имал ли си афера? И двамата сме мъже.
На всички нас погледът ни шари напред-назад, нали?
Не, не съм имал афера. - А жена ти?
Да.
Преди колко време?
Беше преди...
Шест месеца.
Направил ли си й животозастраховка?
Да. - За колко пари?
Не знам. 2 милиона.
Стандартната застраховка. - Не знам.
Аз не изкарвам твоите пари. - Добре, отвлякъл съм жена ми
и ще я убия. Така ще взема парите от голяма застраховка.
Това ли искаш да кажеш? - Трябва да проверя всичко.
Не, жена ми вече може да е на три щата оттук, а ти седиш и ме питаш
шибани въпроси, след като аз нямам нищо общо със случилото й се!
Трябва да се случи нещо бързо. Нужна ми е помощта ти.
Или да свърша работата сам?
Защо бих ти дал доказателството? - Може да си по-умен от повечето хора.
Не знам. Умен човек си.
Предприемач. Изкарваш много пари. - Свободен ли съм?
Да. Имаме името и номера ти, ще поддържаме връзка.
Имаш ли снимка на жена ти? - Да, имам снимка.
Веднага се връщам.
Изглежда много подозрителен, нали? - Дава вид на непредвидим човек.
Добро утре, поспаланке. - Какво правиш?
Закуска ли се опитваш да направиш? - Познай какво получих.
Какво? - Помниш ли договора на Нейт?
Получих мечтаната работа! - Не думай! Боже мой!
Направихме толкова много. Виж какво имаме!
Имаме хубав живот. Имахме проблеми, но работихме здраво за това.
Имаме какво още да постигнем.
Бари, Ана. Да сте чули нещо?
Не, не. А ти? - Полицията я пусна за търсене.
Добре, знам. Открих нещо. Искам да ви го покажа.
От записа на камерите е. Познавате ли този човек?
Не виждам добре оттук. Ана, виждаш ли нещо?
Познаваш ли го? - Трудно е да се каже, но прилича...
Да, това е Нъкълс. Той ни е момчето за всичко.
Той работи за вас ли? - Не, помага ни просто.
Приятел на Лиза е от училище.
Не бих го нарекъл неин приятел. Познават се от...
Познава ли го достатъчно добре, за да влезе в колата му?
Не знам. - И смятате ли, че би я наранил?
Я да видя. Това ли е колата му? - Да.
Виждал съм я, когато отидох до Арчър Гроув
до Морисън... Колата беше отзад.
Добре, а къде е Морисън? - Тя беше точно там.
Добре, Ана, но къде е... Къде е Морисън?
Патерсън. - Детективе, Уил е.
Проверявам дали не е излязло нещо.
Още не, но работим по случая. - Добре, кажете ми ако изскочи нещо.
Разбира се. - Искам и да се извиня
относно пиперливия ми език. Знам, че просто си вършите работата.
Оценявам го. Какво правиш сега? - Обикалям в кръг
в края на града безцелно.
Ако тя се появи, обади ни се. - Да.
Ще ти кажа веднага щом чуя нещо.
Аз също. Чао.
След 12 мили вземете изход 38 към Арчър Роуд.
Морисън.
След 60 метра дестинацията ви ще е във ваше ляво.
Пристигнахте.
Какво, по дяволите.
Хайде, де!
Хайде!
Моля? - Знаеш ли кой съм? Къде е тя?
Чакай, спри. - Къде е тя? Не ме принуждавай!
Не знам за кого говориш. - Коя ли?
Жена ми, Лиза! Ти знаеш къде е. - Вземи се успокой.
Къде е тя? - Успокой се.
Ти си този, който дойде до дома ми. Спри!
Мамка му! Добре, спри!
Ще ти премажа черепа! Къде е тя?
Добре.
Отговори ми! - Не исках да я оставям с Франк.
Той ме накара да... - Кой е Франк?
Кажи ми, шибаняк такъв.
Спри, спри!
Спри!
Ще те заведа до Франк. Тя каза, че е имала каравана,
където продават. Тя е с Франк.
Ще те заведа там. Моля те, спри.
Не, не! - Ела тук, нищожество такова.
Ще те заведа...
Не исках да я оставям. Те ме накараха.
Добре, ще отида.
Просто спри.
Добре, добре.
Оскар!
Къде е Оскар? - Беше на работа по-рано.
Кажи му да ми се обади в участъка или направо да дойде,
но по-добре за него да ме намери. Ако не, ще се върна и затворя мястото.
Мамка му.
Просто млъкни. Иначе и двамата с теб сме в затвора.
Как сте днес, г-не? Знаете ли защо ви спрях?
Да, превиших скоростта. - Карахте с 82 при разрешени 55.
Може ли книжката и документите? - Бързах, имам спешен семеен проблем.
Заповядайте.
Това са ми...
Не сте оттук. - Не, живея в Манчестър.
Да не ви се е случило нещо? - Това е от...
Цепих дърва до хижата.
Веднага се връщам.
Мамка му!
Бихте ли излезли от автомобила? - Защо? Това е просто пътно нарушение.
Просто излезте за минута. Ще приключим бързо.
Разбира се.
Благодаря. - Не може ли просто да ми дадете фиш?
Отстъпете.
Чии са тези чанти? - На жена ми.
Това са много чанти. - Да, харесва си дрехите.
Къде е жена ви? - В Манчестър.
Бихте ли отворили багажника?
Разбира се.
Спри на място!
Диспечер, това е 5-7. Имам нужда от 20. Повтарям - 20.
Детективе? - Да.
Благодаря. - Моля.
Благодаря, че ми отделихте време. Ще ви питам няколко въпроса.
Познавате ли човек на име Клинт?
Да, Лиза се виждаше с него.
Беше за кратко. - Преди няколко месеца.
Така и си помислих. Мислите ли, че зет ви е странял от нея?
Не, Лиза на своя глава го направи. Той нямаше нищо общо.
Разбихме й паролата и открихме 3 съобщение от този Клинт.
Искаше да се види с нея. - Тя отговори ли му?
Нито веднъж. - Още ли се виждаш с Клинт?
Не. Беше само за една нощ.
Аз съм сама, мамо, и точно това искам за този момент.
Да, искаш да можеш да правиш нещо
и да можеш да го повториш. Получаваш си почивката,
забавляваш се и аз трябва просто да го приема.
Сигурно ти е ядосан. - Той не е от тези, които се ядосват
и ти знаеш това. - Миличка, аз не мисля така.
Мамка му!
Свързахме се с Бостън ПУ, там живее Клинт и нашите експерти
потърсиха дали е наел някого. Претърсиха всичко задълбочено
и не откриха нищо. Нъкълс е знаел как изглежда Лиза,
защото е видял снимките у вас. Нали така?
Познава я от училище, ходиха заедно. - Добре.
И сте видели колата на Нъкълс? - Минах през Морисън преди 2 седмици
и я видях там. Помня, че още някъде я бях видял, но не помня кога.
Няма значение, била е там преди час. - И?
Караваната му е празна. - Не можете ли да претърсите района?
Не може да ги оставите ей така. Има заподозрян на свобода.
Не, няма. В какво е заподозрян?
Логически, Лиза трябва да е тук. Но не е.
Само това знаем до този момент. И че е попаднала на вашия човек
на бензиностанцията. Технически, тук няма престъпление.
Да те застрелям ли искаш?
Не. - Защо тогава го докосваш?
Не знам, аз просто... не знам.
Какво правиш тук? - Търся Франк.
Франк? Кой те изпрати?
Франк е приятел. Знам го от Нъкълс. - Нъкълс.
Откъде познаваш Нъкълс? Аз задавам въпроса и да, има значение.
Работи за семейството ми. Той ме запозна с Франк.
Тук съм, за да свърша работа с него.
Откъде идваш? - От Емерсън.
Майната ти.
Къде е колата ти? - Да не ти разправям.
Колата ми се развали на пътя и закъснявам.
И си ходил пеша през гората? - Да, а Франк ме чака.
Ще ме оставиш ли да вървя? - Той не ми е казал, че някой ще идва.
Не е знаел, че ще мина през гората. Очакваше се да карам дотам.
Успокой се, дай ми секунда. Франк.
Франк, там ли си?
Казваш, че колата ти се е развалила? - Да, на няколко мили оттук.
Накара ме да се поизпотя. - Не думай.
Франк, чуваш ли ме? - Знаеш ли какво?
Защо не спрем да си губим времето? Искаш ли да...
Просто си върша работата. - По дяволите.
Знаеш ли какво? Отивам. - Телефонът няма да хване сигнал тук.
Нали и аз щях да му се обадя. - Стига с тия глупости.
Това ми е най-гадният ден. Колата се развали, ти ме спираш.
Искаш ли да обясниш на Франк защо не съм стигнал?
Нямам търпение да видя как ще реагира. Тръгвам.
Чакай малко!
Върви натам. - Добре. Благодаря.
Дано не ме лъжеш.
Майната ти, шибаняк! - Успокой се!
Не. - Махни се оттук.
Пусни го.
Пикапът вече оправен ли е? - Да, оправен е.
Лари, Бари. - Връщайте се на работа.
За втори път ви моля.
Мамка му. - И просто е избягал в гората?
Да, сега обграждаме периметъра. - Добре, благодаря.
Сержант.
Какво...
Ела, Оскар.
Оскар.
Мамка му.
Веднага се връщам.
Изчисти тази помия. - Да, идвам.
Залавяй се.
Казах на Робърт за това.
Дай ми минутка с него.
Пийт Даниелс. Това ли ти е истинското име?
Безработен? - Работих, просто...
Наскоро ли? - Да, доскоро. Бачках където плащат.
Да сложа ограда, някой знак - такова.
И понякога отвличаш жена и я държиш за откуп.
Защо ме обвинявате? Аз съм нападнат, вързан
и хвърлен в колата! Защо аз да съм лошият?
Слушай - кажи ми къде е Лиза и ще отида в съда
и ще им кажа колко си ми помогнал. Ще те хваля като никой досега.
Сигурен съм, че ако Уил си върне жената и Адамс тяхната дъщеря,
те няма да повдигнат обвинения. - Майната ти, не съм глупав.
Знам, че не можеш да обещаеш нищо. - Казвам ти какво мога да направя.
Как я накара да влезе в колата ти?
Кой е казал, че съм го направил? - Не си ли?
Не си спомням. - Има те на запис как говориш с Лиза,
но си забравил. - Извинете ме.
Лиза. Лиза Адамс! - Пийт, здравей.
Здравей, как си? - Добре. Чух, че се връщаш.
Да, да... - В момента работя
по стаята ти в къщата на вашите. - Значи ти си бил!
Те са много доволни от нея. - Натам ли отиваш сега?
Да. - Ще им занесеш ли една фактура?
Разбира се. - Дай го на баща ти.
С кой си тук? - Със съпруга ми.
Изглеждаш много добре. - Благодаря.
Предай поздрави на майка си. - Млъквай. Влез в колата.
Не бъди глупава, влез в колата.
Вижда се как говориш с нея точно преди да изчезне
и оттогава никой не я е виждал. - Да, говорих с нея.
Голяма работа. Познавах я. Работих в дома на родителите й.
Наглеждай го. - Трябва да оправя тази каша.
Мисля, че е вътре в кухнята. - Вътре. В теб ли е ключа?
Не е в мен. - Мамка му.
Ще се върна за ключа. - По дяволите.
Не мърдайте. Назад. - Спокойно, човече.
Отдръпнете се. Кажете ми къде е?
Кой? - Жена ми - Лиза! Кажете ми къде е.
Не знам за кого говориш. - Успокой се.
Моля ви, кажете ми.
Не ми пука какво правите тук, кажете ми къде е тя и изчезвам.
Няма да викам полиция. - Знаеш ли какво правим тук?
Кажете ми. Просто искам жена си. - Пусни оръжието.
Нъкълс ми каза! Знам кои сте! Моля ви.
Просто ми кажете къде е. - Не познавам никакъв Нъкълс.
Мамка му. Отворете вратата, искам да видя какво има вътре.
Искаш да видиш какво има вътре? - Кълня се, ще ви застрелям.
Добре. Отвори вратата, Лари.
Добре, успокой се. - Нека видя какво има там.
Спокойно с това оръжие. - Отворете вратата.
Добре.
Готово. - Млъквай.
Спокойно. - Спокоен съм. Мамка му.
По дяволите.
Прецакан си, пич!
Хванах те! Нямаш изход!
Къде ще вървиш?
Мамка му.
Просто ми кажи...
Мамка му.
По дяволите.
Мамка му. Хайде!
Хайде, вървете. Прибирайте се.
Съжалявам, Уил.
Може ли да проявиш разбиране? Не искам да съм ти ядосана,
както и ти на мен. Ти си ми най-добрият приятел.
Любимият ми човек. - Моля?
От всички хора, ти си ми любимият. Обичам те.
Махай се оттук!
Изчезвайте. Лиза?
Ти трябва да си най-големият идиот. Отвличаш жена посред бял ден
и мислиш, че няма да те видят ли? Ще лежиш до живот!
Лиза! - Кажи ми къде е.
Лиза! - Ще те накарам да се чувстваш добре.
Само ми кажи къде е.
Къде е? - Тя е мъртва, човече.
Тя е мъртва.
Убил ли си я?
Знаех си, че ще те видя тук. - Всеки взима малко метамфетамин.
Това са лесни пари. - Ами отвличането?
И това ли са лесни пари? - Не съм отвличал никой.
Ти си пълен боклук!
Няма ли да ме убиеш? Какво ще направиш?
По-добре попитай Франк.
Ти също не си убиец.
Пусни оръжието. - Ти го пусни!
Добре.
Добре, говори ми. - Пълна лудост е да ти пука
за жена ти, когато тя е готова да те изостави.
Това ще е развод за вас, нали? Прецакан си двойно.
Как знаеш за развода ако не си въвлечен в отвличането?
Нъкълс, да. Слушай, не това е работата.
Работата е, че знам къде е. - Добре, и къде е? Кажи ми!
Жива ли е? - 20,000.
20 бона и ще ти кажа всичко, което искаш.
Не ти вярвам! Кажи ми къде е! Покажи ми я!
Докажи ми!
Това е телефонът й, нали?
Нейният телефон е, нали?
Да. - Нещастник!
Сега вече говорим. Мислиш ли, че не я видях?
Видях я, когато си купи водата. Видях я.
Хайде. 20 бона и ти казвам.
Добре, ще ти дам 20 бона. Направих каквото искаше.
Ще ти дам парите. - И как ще ги получа?
Как ще си ги получа? Искам ги сега, на момента!
Ще ти дам парите, само ми доведи Лиза. - Идвам с теб.
Идвам с теб! Съмнявам се да не викнеш ченгетата!
Дай ми да видя жена си!
И как знаеш, че е мъртва? Откъде знаеш?
Как знаеш? - Знам, защото прокопах дупката!
Преди 2 седмици си говорих с Франк.
Шегувах се как познавам едно момиче, което се прибира.
Оженила се е за богаташ и можем да изкараме много пари
ако я отвлечем. Той ще си я иска обратно.
Не мислих трезво. Бях глупав.
Видях я в бензиностанцията и просто я отвлякох.
После я заведох при Франк и той много ми се ядоса.
Ядоса се, че я заведох там, защото знаеше, че има камери.
Франк знаеше, че са ме видели и не ми даде да си замина, докато тя е жива.
Каза ми да прокопая дупка и да я хвърля в нея.
Копаех дупката, но знаех, че Франк ще ме хвърли и мен
и просто избягах. Не исках да я нараня.
Къде е шибаната дупка? - В къщата на Франк.
Горе в Бекли. Заклевам се, исках просто парите.
Боже мой.
Обикаляш в кръг ли?
Открихме Нъкълс в багажника ти.
Арестуван ли съм?
Не мърдай.
Лиза? Лиза!
Лиза?
Идвам.
Лиза. По дяволите.
Всичко е наред. Всичко е наред.
Всичко е наред, бебче.
Намерих те.
Всичко е наред.
В безопасност си.
Уил, махни ме оттук.
Добре, ела.
С теб съм.
Знаех си, че вината ще го надделее. Нъкълс подписа признанието,
но все още обвинява за всичко Франк. Но кой знае?
Мисля, че Оскар го е хванал в действие и се е опитал да вземе от парите.
Много честни хора имало тук. - Може да се каже.
Между другото, прегледахме част от останките.
Не всички са починали от взрива, имало е и стрелба.
Казах си следното: "Каквото повикало, такова се обадило."
Благодаря ти. - Пази се.
Бихте ли ни дали минутка?
Здравей.
Добре ли си? - Да.
Ела с мен.
Да.
Превод и субтитри: The_Assassin a.k.a Иван Димитров