Кателия не говори.
Тя разбира реч и е умна.
Тя намира начини да комуникира, така че не е така предизвикателно, колкото звучи.
Може ли да говори?
Още не знаем. Може да е вродено или някакъв вид механизъм за справяне.
И също така е възможно просто да не иска да говори.
Тук е написано, че тя ви е била върната преди.
Да, настанихме я при по-възрастно семейство.
Пенсионери. Възрастни деца, без внуци.
Мисля, че просто са се амбицирали повече, отколкото могат да понесат.
И изглежда, че е имало и здравословни проблеми. С Кателия?
Не, Кателия е физически добре.
Добре. - Тя просто се нуждае от семейство.
Наистина просто искаме да направим най-доброто.
Добре дошла у дома.
Даниел е във ваканция, а аз работя от вкъщи
през повечето време, така че всички ще сме заедно.
Там ще ходиш на училище през есента.
Може дори да съм ти учител! Ако имаш късмет!
Това съм аз.
Това е Робин, която строи още един мечтан дом.
Обичаш ли да плуваш?
Добре, какво ще кажеш да се качим горе?
Може да ти покажем стаята ти.
Да? Внимавай къде стъпваш.
Добре. Стаята ни е точно в края на коридора, а твоята е точно тук.
Та...
Какво мислиш? - Тя е изцяло твоя.
Сложихме малко нови дрехи в гардероба за теб. Надявам се да ти харесат.
О, това беше моята кукла, когато бях на твоята възраст.
Мамо, обичам те. Сега тя има с кого да си играе.
Трябва да вземем и по-тъмни кукли.
Искаш ли обяд?
Обичаш ли сандвичи с корички или без?
Мисля, че ти си момиче без корички.
И аз.
Здравей, мамо.
Не можах да чакам повече. Как е тя?
Тя е прекрасна.
Слава богу. Миличка, трябва да ти кажа това, защото те обичам.
Влязох в интернет и разбрах какво се е случило с твоето ново момиченце.
Ужасно е.
Какво? Мамо... не!
Майката е избила цялото семейство!
Съпругът й, другите й две деца - О, боже мой.
Полицията откара телата в малки чували. - Мамо, спри!
Трябва да чуеш това. - Вече знаем!
О, разбирам. Не си ми го споменала. Нали?
Тя не изглежда странна, нали? Искам да кажа, понякога това е наследствено.
Тя е малко момиче, мамо. Добре е.
Тя просто е преживяла много трудности.
Е, надявам се да оцени, че я приюти. - О, боже! Даниел!
Това е твоят прозорец отдясно.
След това къщичката за птици вляво от него, аз я построих.
Робин смята, че е твърде малка, но не знам, на мен ми харесва.
Птиците я харесват, със сигурност.
Вече имат малко гнездо.
Малко малки яйца.
Малки птичи бебета.
Хей, не яж плодовете. Те са мухлясали.
Какво? - Изгнили са.
Нищо, нося сандвичи.
Роб... - Какво става?
Да, не виждам нищо нередно. Хладилникът е добре.
Всичко в хладилника е развалено, Даниел. Очевидно не е добре.
Искам да кажа... - О, да.
И това е развалено.
Горчицата е вечна. - Помириши я.
Ужас! Боже мой! - Да, казах ти. Знам.
Добре, трябва да приготвя Кателия за лягане.
Аз ще го оправя. Мога да го оправя!
Кателия!
Хвана ме!
Ти си като...
Малко дяволче!
Много красив бански костюм. Ще го носиш ли, докато се къпеш?
Знаеш ли, не трябва да пазим тайни.
Добре, разбирам. Влизай.
"Кателия." Имаш много интересно име.
Знаеш ли кое име винаги съм харесвала?
Харесва ми името "Джесика". Мисля, че е много красиво.
Харесва ли ти? Джесика?
Добре, искаш ли да знаеш тайна?
За мен?
Ти не си първото ми малко момиче.
Имах четири преди теб.
Не можах да ги опозная.
Но това е добре, защото опознавам теб.
Уютно като буболечка в килимче.
Донесох ти малко вода, в случай че ожаднееш.
О, почакай.
Искаш ли приятел за лягане?
Това е за теб.
Ако имаш нужда, от каквото и да е, ние сме точно до теб, нали?
Приятна първа нощ у дома. Лека нощ, Кателия.
Кати.
Кати?
Знам.
Кати? - Знам! Просто...
Просто опитвам нещо.
Беше зле. - Да, тя не е много Кати.
Не, не е.
Тя ме гледа сякаш психически ме разрязва.
Чувствам, че правя всичко грешно. - Не... Не, не, не, не.
Не мисля, че трябва да се стараем толкова много.
Нали? Просто... я остави да диша.
Хм? Всичко е ново.
Странно.
Тя не ни познава.
Ние не я познаваме.
Продължавам да мисля за майка й.
Как можеш да се довериш на някого след нещо подобно?
Как можеш да се довериш на някого?
Не искам тя да се чувства така с нас.
Просто...
Наистина искам тя да се чувства в безопасност с мен.
Кати няма да я спечели. - Не.
Хей. - Здравей.
Виж какво намерих в басейна.
Ужас. Какво е това? Страхотно е! - Не знам.
Кателия, искаш ли да видиш нещо яко? - Мисля, че спи.
Хей, какво направи с всичките ми ножове?
Нищо.
Ако вляза в твоята пещера, дали няма да намеря всичките си ножове?
Не, не, не. Не влизай в моето пространство.
Това е моето пространство. Не влизай там.
То е забранено за...
...майки.
Махни това!
Приятна работа. - Благодаря. Чао.
Чао.
Ще бъда в шоурума. - Ще бъда...тук.
Ето те.
Как беше твоят...
Как мина първата ти нощ у дома? Спа ли добре?
О, това са старите инструменти на татко ми.
Той искаше да стана лекар.
Представяш ли си?
О! Това... не е за теб.
Трябва да намеря друго място за това.
Това отива там.
Трябва да обезопася това за детето. Ти си пакостник, нали?
Какво? О, това?
Да, намерих това в басейна тази сутрин.
Доста готино, нали? Искам да кажа, гадно, че беше в басейна, но...
Чакай малко...
Мисля, че се движи.
Виж това.
О, извинявай. Съжалявам.
Хей, Кателия, аз... аз... това беше шега.
Шегувах се!
Те не изчезват завинаги.
Те излизат оттам долу.
Аз съм Фиона. Аз живея там.
Мога ли да опитам? Разменяш ли за бонбон?
Още един?
Имаш много кукли!
Аз имах кукли.
Мама не ми позволява повече.
Коя да изберем?
Добре, да си поиграем с тази.
Тя е красива.
Ето.
Можеш да я завържеш.
Най-якото е отвътре. Това е мястото, където са цветовете.
Виж? Този е розов.
Обичам да говоря с теб.
Хей! Ти ли си Фиона?
Аха. Играем си на кукли!
Звездичке! Ще ми причиниш инфаркт!
Търсих те навсякъде.
Здравей. - Момичетата бяха на потока.
Създадоха ли проблеми? Беше ли добра? - Да.
Играехме си на кукли. - Кукли! Яко, сигурно ти хареса!
Еба си! - О, аз съм Даниел.
Лизи Кармайкъл.
Благодаря ви, хора. Вие сте моите герои.
И така, къде е твоята нова приятелка?
О! Ето я.
Това е нашата дъщеря, Кателия. - Здравей! Здравей, Кателия.
О, тя е красива. - Благодаря.
Добре е. Просто добре.
Тази дама е врата.
Какви глупости говорят децата!
Дъщерите ни са като две капки вода.
Това ще бъде...
...това ще бъде нещо. - Да.
Добре, много благодаря. - Приятно ми е да се запознаем.
Ще отида да си взема наградата за най-лоша майка на годината.
Мисля, че изглежда по-добре. - Май се шегуваш с мен.
Като малко зомби.
Боже, те бяха толкова странни! И не знам как не забеляза това.
Мисля, че бяха мили.
Алармите ми звъняха през цялото време.
Майка?
Лизи?
Да. Не знам, сякаш тя крие някакви тъмни тайни или нещо подобно.
Тя е самотна майка с дете със специални нужди.
Трябва да е трудно, нали? - О, да, разбирам.
Но аз имам предвид, че това е поведение на сериен убиец.
Децата правят такива неща постоянно. - Аз - не!
Виж, Фиона... тя харесва Кателия. Не мисля, че това е нещо лошо сега.
Искам тя да има приятели. Аз просто... - Знаеш ли какво можем да направим?
Можем да поканим всички наши приятели, които имат деца.
За нещо като барбекю. - Щом това искаш...
Мисля, че Кателия просто се нуждае от нещо нормално в момента.
Сякаш е заобиколена само от мрак.
Не мисля, че има нужда от повече... Намерил си ножовете ми!
Къде бяха? - Те... бяха...
в... стаята на Кателия.
Какво? - Да.
Хей, малко момиче! Как си?
Говорехме за теб. Мислим да направим малко барбекю.
Да поканим всички деца от квартала. Звучи ли забавно?
Да.
Кателия?
Хей. - Здравей.
Какво правим тук?
Ще ми се смееш.
Нещо не е наред.
В къщата..
Сякаш когато съм сама, не се чувствам сама.
Стомахът ми се свива.
И ми е трудно да си поема дъх. И ми се струва, че има нещо...
...нещо друго там с мен.
Чувствам така откакто взехме Кателия.
О, Боже...
Ти наистина се изплаши този път.
О, хайде! Затова не ти казвам неща!
Чакай...не, аз, аз съм с теб. Наистина.
И аз се чувствам странно.
Да? - Сигурен съм, че и Кателия го чувства.
Не знам какво чувства.
Влез вътре.
След малко.
Добре.
Хей! Мисля, че ни трябва парти.
Внимавай с тази слуз. Ще ти изяде лицето.
Виж, човече, той току-що спря да мокри леглото.
О, Боже, момиче, получи златната си възможност...
Да. - Как се адаптира?
Добре. Да.
Чухме за нейното семейство. Кателия! Изглеждаш прекрасно!
Това е майката на Мадокс и майката на Челси.
Здравей, Кателия. Приятно ми е.
Виж се!
Колко си прекрасна в тази рокля!
Виж това парти! Всички тези хора!
Забавляваш ли се?
Запозна ли си се с дъщеря ми Мадокс? Ще я обикнеш.
Мъртви птици! Това са мъртви птици!
О, Бет, имаш нещо по зъбите.
Хей. Чух, че майка ти е убила баща ти.
Спомняш ли си го? Ти беше ли там, когато го направи?
Махни се!
Какво правиш? Кателия! Махни се от нея!
Кателия! Това не е добре! Не се държим така!
Хей! Какво става?
Кателия?
Кателия е в леглото.
Всички останали си тръгнаха.
Роб?
Пияна ли си?
По-добре не влизай там.
Малко е гадно.
Само ние сме. Без гремлини.
Тя не е в стаята си.
Кателия! Ей!
Кателия!
Отиди провери потока. Ще се обадя на съседите.
Кателия!
Не, не, не.
Добре ли си?
Кателия. Ей, събуди се! Събуди се! Събуди се!
Тате е тук. Добре си.
Аз съм тук. Тате е тук. Тате е тук.
Хайде! Хайде!
В беда съм.
Скрий момичето ми! Моля!
Искам да видя Кателия.
Здравей, Фиона.
Искам да видя Кателия. - Лизи?
Здравей. - Искам да видя Кателия.
Да. В 7:30. - Искам да видя Кателия.
Фиона иска да види Кателия.
Тя не спира да говори за това.
Виж, Кателия... Тя имаше доста трудна нощ, така че...
Всъщност, всички имахме трудна нощ. Не е много подходящо време.
Виж, Фиона, не е подходящо време. Фиона! О, Боже мой, човече.
Днес е толкова неприятна!
Опита се да избягаш.
Сега си тук.
Добре. Да играем.
Цветовете ти са смешни.
Говоря с много хора.
Някои имат красиви цветове.
Повечето са еднакви.
Никой няма твоите цветове.
Просто проверявам как сте, момичета.
Какво правите?
Това е Кателия. Тя още не е свършила.
Тя има нужда от още една глава. Ще изглежда точно като нея тогава.
Добре ли си?
Идат чудовища.
Чудовища? Тук?
В тази... къща? - Ще бъдат тук скоро.
Чудовища като тези?
Не.
Добре. Е, да не се плашим един друг.
Чудовищата, не са... ...нещо, от което да се страхуваш.
Те са като сенки.
Може да изглеждат страшно, но не могат да ни наранят.
Защо, защо е смешно?
Ти си смешен.
Грешиш.
Добре. Това е... хубаво.
Добре, ще ви оставя двете да...
продължавате да играете.
Чао. - Чао.
Малък психопат.
Ти познаваше чудовище преди. Истинско.
Което те плаши.
Което наранява хората.
Ти продължаваш да бягаш от него.
Не можеш да избягаш. То те следва.
То те следва навсякъде.
То е вече тук.
Искам да се прибера.
Мили!
Дори не знам какво да кажа.
Интересна снимка на теб, Кателия.
Можеш ли да нарисуваш семейството си за мен?
Това е Робин, нали?
Кой друг е в семейството ти?
Това е Даниел.
Люляла ли си се преди?
Добре, добре. Можеш и сама, но внимавай.
Може да се завъртиш напълно.
Допуснахме грешка. Да вземем Кателия.
Исках да вярвам, че я спасяваме от нещо. Че ако й дадем всичко,
от което се нуждае, ще бъде достатъчно.
Но не е. - Добре, нека просто...
ще бъде достатъчно.
Просто изчакай секунда. - Не знам как да й помогна!
Трябва да й дадем време. - Няма време.
Тя е изоставена от всички в живота си. - Не ме интересува!
Тя е опасна, Даниел. - Тя е на осем!
Майка й е била психично болна! Наистина ли искаш да рискуваш?
Тя може да ме нарани, Даниел.
И не само мен.
Робин?
Махни я от мен!
Спри!
Ти... загази много!
Какво по дяволите. - Точно това ти казах!
Не сме в безопасност! Бебето ни не е в безопасност!
Добре си. - Не!
Не! Махни я от мен! Махни я от мен.
Искам да се махне от тази къща, Даниел!
Не я искам в моята къща!
Тръгни! Справи се с нея!
Сега! Давай!
Поведението, което току-що показа, е неприемливо.
Не можеш да действаш така.
Ще се върнеш в социалните служби така. Разбираш ли какво ти казвам?
Не. Моля.
Спри. Спри.
Не. Спри!
Съжалявам. Просто...
Виж, не знам какво е да си ти, ясно? Нямам представа.
Преживяла си неща, които не мога да си представя.
Но ние не сме враг.
Робин и аз се опитваме да ти дадем живот, който е безопасен и любящ.
Робин е моето семейство.
Тя е моята съпруга и аз трябва да я защитавам също.
Трябва да спреш да правиш това, което правиш.
Трябва да спреш. Можеш ли да го направиш?
Адрес? Какво е това? - Това... това не е отговор.
Не, не, не, не.
Идваш ли?
Добре.
Ехо?
Ехооо?
Извинете, има ли някой вкъщи?
Ехо?
Кой е там? Какво искаш?
Здравейте, аз съм Даниел Хътсън.
Тук съм за... - Не те познавам.
Не, не аз...
...аз бях... Съжалявам, че Ви притеснявам.
Приемната ми дъщеря ми даде този адрес. И дори не знам защо съм тук...
Мистерия!
Хайде, влез.
Насам, Даниел Хътсън!
Ще трябва да влезеш тук.
Аз... не искам да ви безпокоя, госпожо.
О, просто Евелин, миличък.
Нямам много гости. Забравям как да се държа.
Бих ти предложила чаша сладка напитка, но не мога да стана.
Съпругът ми не обича да ме вижда на крака, когато го няма.
О, не, не, седни по-близо.
Приближи се, за да мога да те огледам както трябва.
О... добре.
О, така е по-добре.
Тъй красив.
Сега, какво става с осиновената дъщеря?
Кателия Харис. Мисля, че я познаваш.
О, познавам Кателия.
Винаги толкова тиха, почти не знаеш, че е там.
Но не сваляй гарда си. Никога.
Да. Аз и съпругата ми... имаме проблеми с нея.
Да, тя е коварна.
Винаги се забърква в нещо, не може да седи мирно и да се държи прилично.
Лоша до костите.
Трябва й един добър бой с камшик.
Къде е тази малка дяволица?
Доведе ли я да ме види?
Тя е вкъщи. Със съпругата ми.
Ох. Е, това е жалко.
Бих искала да...
Е, все пак дойде да ме видиш.
Новият ти татко е лъжец.
Хайде, ела тук. Дай ми малко прегръдка.
Изкарайте това момиче оттук!
Изкарайте я!
Изкарайте я оттук! Спри! Всичко е наред.
Какво, по дяволите, правиш?
Караш я тук и разстройваш жена ми?
Така ли се грижиш за дете? Заключена там с една луда жена?
Жена ми има счупено бедро заради това дете!
Твоята жена ни нападна! Тя е ненормална!
Не смей! Не го казвай! Мислиш ли, че знаеш кои сме ние?
Кои бяхме преди това момиче да дойде? Ти не знаеш нищо за нас.
Нищо! Или за нея.
Но ще разбереш. Ще разбереш.
Добре. - Женен ли си? Бременна ли е?
Жена ми не може да има бебета, няма органите, загуби ги от рака.
Но нещо пусна корен в нея, нещо ужасно, веднага щом взехме това момиче.
Свикнах да вярвам, че Бог се грижи за всички.
Но когато взехме това момиче в къщата, Той затвори очите си!
Отърви се от нея, докато можеш, по какъвто и да е начин!
По дяволите! Съжалявам.
Никога, никога не трябваше да бъдеш настанена в този дом с тези хора.
Виж, не вярвам в дяволи или демони или каквото и да е, което той мисли, че си.
Тези неща, те, те не съществуват.
Виж...
Съпругата на този човек е болна.
Той се страхува от това, което предстои и иска да обвини някого.
Това е ужасна, ужасна, тъжна ситуация.
Но ти...
Ти не си причината за това.
Ти, аз, Робин.
Ще се оправим.
Остани тук.
Ние искахме това.
Да.
Този път ще бъде различно.
Това бебе ще ни бъде от полза.
Г-жа Хътсън?
Готови сме да ви видим.
Робин, радвам се да те видя.
Как се чувстваш? - Добре.
Добре. Как е Даниел?
Добре.
Подкрепя ли те?
Да.
Добре. И аз ще бъда там с теб, на всяка стъпка от пътя.
Благодаря ти.
Малко се притеснявах, че може би съм загубила бебето.
Какво имаш предвид?
Имаше кръв по чаршафите и намерих това.
Намери това в кръвта?
Да, но после усетих, че бебето се движи, така че знаех, че всичко е наред.
Ти... усети бебето си?
Да. И после това тази сутрин...
...това.
Боже.
Робин, трябва да те закараме в болница за пълен преглед днес.
Не, не. Нямам нужда да ходя в болница.
Скъпа, съжалявам. Имате усложнение.
Трябва да сме сигурни, че няма спешен проблем със здравето ти.
Не, не, не. Не.
Бременна съм.
Това не е много вероятно.
Бременна съм. Бременна съм.
Чувам сърцебиенето на бебето си.
Усещам я.
Усещам я да се движи! Тя е силна.
Робин.
Робин!
Кателия!
Здравей.
Искам да знаеш, че това не е моя вина.
Исках да се сближим с теб.
Исках семейство.
Вече няма значение.
Имам всичко, което искам с този човек.
Може би, ако извикаш, той ще те чуе.
Мислиш ли, че ще те спаси?
Хайде, извикай.
Извикай го. Извикай! Хайде!
Хайде! Излей го! Излей го!
Погледни ни. Погледни ни.
Никога нямаше да се получи.
Дори не можеш да ме наречеш майка.
Нека спрем да се преструваме, че сме семейство.
Бягай.
Бягай!
Хей. Като грах в шушулка!
Фиона е вътре. - Родителите ти знаят ли, че си тук?
Разбира се, че знаят, те са страхотни родители.
Не мога да ти кажа как да се бориш с това.
Съжалявам. Не знам как.
Не се сърди.
Ще продължавам да опитвам. Ела тук горе.
Аз съм с приятелите си.
Всички хора, които живеят тук горе, са това.
Понякога си говоря с тях, когато мама не е наоколо.
Приятелите ми са тук.
Ела да послушаш.
Чуваш ли ги?
Те казват...
Идват.
Малки цветни петънца.
Искаш ли да се запознаеш с тях?
Не се страхувай.
Те те харесват.
Всички твои цветове.
Тя е толкова красива.
Ти си щастливо момиче.
Няма фрактура, няма сериозно кървене. Само лилаво петно.
Това е чудесно.
Децата подскачат. Това е невероятно. - Могат да възникнат усложнения.
Наблюдавайте я. Замаяност, гадене, нещо необичайно.
Има и едно друго нещо.
Видях нещо любопитно.
Не е рак. Нещо старо. Белег. - Искам да разгледам сканиранията й.
Това нещо, за което трябва да се притесняваме?
Не, не. Просто съм любопитен. Ако има новини, ще се обадя.
Засега ви съветвам: ако Кателия има друга
среща с момичето с чука, нека бъде под надзор.
Тя спи.
Добре.
Знам, че не беше наоколо да го видиш, но детето имаше труден ден.
Наистина ли мислиш, че ме интересува?
Какво?
Не я обичам.
И ти не я обичаш.
Как можа да го направиш?
Тя не е наша.
Робин?
Какво става с теб?
Не я искам!
Вече имаме наше дете.
Нашето истинско дете.
Кателия е паразит.
И тя ще унищожи това семейство. Няма да позволя това да се случи.
Дори няма да ти липсва, когато я няма. - Виж, Робин, аз...
Мисля, че нещо сериозно не е наред с теб.
Мисля, че имаш нужда от помощ. Ти и бебето.
Не ни трябва помощ. Ние сме страхотни.
Да?
Роб?
Докторът се обади.
Иска да се видим сутринта.
Някакви...
някакви новини за Кателия.
Ти върви.
Почти.
Почти, малка Джесика.
Извинявай, че съм толкова развълнуван. Чувствам се...
Ако Кателия не беше претърпяла инцидент, никога нямаше да разберем.
Какво? - Моля те. Трябва да седнеш.
Добре.
Това е скенерът на Кателия.
Това е белегът, за който споменах.
Малко нещо там в предния дял.
Областта на мозъка, която създава речта.
Затова това привлече вниманието ми.
Когато увеличим, белегът става обект.
Фетус.
Какво?
Да. Синдром на изчезващия близнак.
Странно. Много необичайно, но напълно естествено.
Когато Кателия е била в утробата, тя е имала близнак, който е бил до нея.
Докато Кателия не я е изяла.
Преувеличавам. Но е ужасяващо.
Кателия е абсорбирала близнака си в собственото си тяло,
а останките от братчето й са останали
тук в мозъка на Кателия.
Пречейки на способността на Кателия да говори.
Ти си сестра.
Много непослушна.
Искаш ли да играем?
Разбирам. Седмицата беше откачена. - Номер 47.
Ще се върна.
Хей.
Двоен бургер, двоен кашкавал, големи пържени картофи и шейк.
Хей. Робин, тук ли си?
Робин?
Трябва да отида да поговоря с нея.
Не. Не.
Не.
Не я оставяй да те види.
Хей, Роб?
Робин?
Ти се върна при нас.
Не, ти не го направи.
Робин. Робин, мисля, че...
Мисля, че трябва да те закараме в болница.
Твърде късно е. Тя е тук.
По дяволите!
Ще те измъкна оттук, става ли?
Какво?
Какво? Аз не...
Какво говориш?
Куклата е...
ти.
Фиона?
По дяволите!
Фиона знае?
Да?
Добре. Добре. Добре.
Хей, Лизи!
Фиона е мило и щастливо момиче!
Трябва да поговоря с теб за секунда. - Тя не наранява хората!
Не се опитвам да споря или нещо подобно, мисля, че Фиона знае неща.
По начини, че...
По дяволите, не мога дори да повярвам, че казвам това в момента.
Нещо ужасно се случва на семейството ми и Фиона знае какво.
Така че просто... имам нужда от твоята помощ.
Ей, Кателия...
Фиона е нагоре. Може ли да я извикаш?
Няма да хапе.
Благодаря ти, миличка.
И така... какво?
Ще ми кажеш ли, че ангели са дали подарък на Фиона?
Не, не ангели. Аз я съсипах сама.
Когато забременях с Фиона, бях в ужасно състояние.
От известно време бях така.
Лекарите ми казаха, че тя не се развива нормално.
Не мислех, че мога да я обичам. Нямах какво да й дам.
И така...
Опитах се да оправим и двете по единствения начин, който знаех.
Аз умрях. Фиона не.
Все още бях в болницата, когато се роди Фиона.
Никога не бях виждала толкова слънчево бебе, човече.
Не можех да повярвам, че тя е с мен.
Тя беше лека. Все още е.
Когато беше на пет години, домашният й котарак почина.
Бях съкрушена, но не и Фиона.
За нея котаракът не беше по-различен.
Няколко седмици след това тя започна да прекарва време с баща си,
за когото знаех, че е мъртъв. Тогава разбрах.
За Фиона животът и смъртта са едно и също нещо.
Тя живее и в двата свята. Вижда и двете.
По-забавно е да си играеш с теб. - Хей, звездичке!
Ела тук. Спомняш ли си бащата на Кателия?
Видя чудовище.
Не истинското.
Не това в Кателия.
Виж, ти ми даде това.
Това е Кателия. - Това? Не, това...
Коя е тази? Това не е Кателия.
Тя не каза името си.
Просто грозни неща.
Нарани те, за да го откриеш.
Добре, така...
това...
чудовището... нещо, това... това наранява ли жена ми?
Да.
И какво да правя?
Добре. Ще ни трябва още една напитка.
Нека всички да се качим горе и да поговорим с чудовището?
Кои са те?
Мъртви хора.
Добре. Значи говорим с...
Просто се закопчайте.
Какво, като призраци или нещо подобно?
Не призраци. Призраците са били живи.
Чудовището не се е родило.
Хей, добре ли е тя?
Тя мечтае за живот.
Ти го отне от нея.
Тя е луда.
Безумието й се разпространява.
Прави всичко болно.
Тя търси врати, за да те достигне.
Като истинската ти майка.
Като старата жена.
Твоята нова майка също е врата.
Тя е слаба сега. Твърде слаба, за да живее.
Твърде слаба, за да пробие.
Но тя става по-силна всеки път, когато опита.
Ще живея тук сега.
Какво... какво мога да направя? Как да спра това? Фиона?
Извади тялото.
Извади го. Освободи я.
О, не, не, не! Извади тялото!
Побързай! Извади го.
Преди да навреди на всички вас.
Тя е на вратата.
Здравейте? Аз съм д-р Били Нийл.
Дошла съм да видя г-жа Хътсън.
Не днес.
Робин? Опитах да се обадя.
Никога не отговори на съобщенията ми.
Много бих искала да поговоря с теб за бебето ти.
Ще бъда с теб до края, повярвай.
Робин?
Робин аз...
Дължа ти извинение. Аз...
Онзи ден в офиса аз...
Не ти дадох подкрепата, от която се нуждаеше.
Съжалявам.
Робин?
Ако не се чувстваш добре, мога да помогна.
Искам да ти помогна.
Обещавам, не съм тук да те нараня.
Или бебето ти.
Робин.
Моля те, моля те, ела.
Може би друг път е по-добре.
Можеш да се обадиш в офиса ми по всяко време.
Ще се видим, когато пожелаеш, добре?
Тръгвам към входната врата сега.
Тръгвам си!
О, по дяволите!
О! Изплаши ме, малко момиче.
Г-н Хътсън!
Трябва да се махаш оттук. Сега.
Не трябва да правиш това. Дълбоки вдишвания.
Убиец.
Гремлин!
Добре дошла у дома.
О, Боже мой. Кателия!
Браво, момиче.
Добре, извади го. Извади го.
Добре ли си?
О, по дяволите.
Хей, ела насам. Не, не, не, не. Ела насам.
Знам, знам, знам. Знам.
Много съжалявам. Много съжалявам.
Чакай. Тя не е там.
Тази жена е просто врата.
Тя е тук.
Хей. С нас ли си?
О, хей. Спокойно, спокойно, спокойно.
Къде е Кателия? - Тя е добре.
Тя е добре.
Робин?
Да, тя... просто ще погледна.
С малко... добре.
О, не.
Чувствам се ужасно. - Добре си, добре.
Ще имаш много секси белег.
Доста кървиш. Трябва да се махаме оттук.
Звездичке, трябва да ми намериш телефон.
Звездичке!
Добре.
Хайде. Добре. Седни тук.
Просто дръж ръцете си тук. Добре. И ще се върна веднага.
О, по дяволите, семейство... Исусе. Честно казано...
Обичам те.
О, по дяволите!
Аз съм котката.
Отвори вратата! Тръгвай, тръгвай, тръгвай!
Отвори вратата!
Отвори я!
О, по дяволите!
Затвори вратата! Затвори вратата! Заключи я!
Това ще боли. - Какво?
Как знаеш как да го направиш?
Сега ти. Изрови тялото.
Фиона? Не.
Изрови тялото или няма да спре.
Изрови тялото или всички ще умрем. - Не знаеш това. - Сега!
Не тук. Това, което Фиона иска да направиш, ще те нарани, нали?
Не го прави сега. Можем да го направим по-късно. Да те закараме в болница!
Няма повече време! - Няма да отваряме главата на никого.
Сега, Кателия! Спри го!
Спри го сега!
По дяволите!
Не...
Моля те, не ме карай да го правя.
Тя е мъртва, ако не го направиш.
Кателия!
Кажи ми къде да го направя. Копай там.
Добре.
О, добре.
Толкова съм развълнувана.
Обичам те.
Почти.
Кателия?
Не, не, не.
По дяволите. Не проработи.
Ти каза, че ще проработи!
Хей. Здравей. Здравей. Добре ли си?
Добре си. Добре си.
Ще погледна тук.
О, Боже.
О, Боже!
Какво по дяволите?!
Сестро.
Погреби тялото.
Става.