"Пет милиарда души ще умрат от смъртоносен вирус през 1997 г.
Оцелелите ще напуснат повърхността на планетата.
За пореден път ще управляват животните."
Из разговор с шизофреничен пациент.
Балтимор, Окръжна болница, 12.04.1990 г.
субтитри от YavkA.net
ДВАНАЙСЕТ МАЙМУНИ
Не!...
Канят се пътниците за полет 784 за Сан Франциско на борд...
Затворник 876: Джеймс Коул.
Затворник 27631 - Джонсън.
Затворник 84713 - Инис.
Хосе, какво става? - Лоши вести, пич.
Доброволците ли? - Да, и казаха името ти.
Може да те помилват
Никой не се връща. Все помилвани?
Чух, че някои се връщали. - Да, бе.
Моля ви, върнете ме.
Качват ги на седмия етаж. Там ги крият.
Всичките са с объркани мозъци. - Няма как да знаеш луди ли са!
Никой не ги е виждал - това са слухове, не се знае.
Успех, човече.
Доброволна служба!
Не съм се обявил за доброволец. - Пак ли си просиш беля?
Не, не искам неприятности.
Инструкции за първата времева сонда. Внимавайте.
Трябва да следвате инструкциите дословно.
Всички отвори на дрехата трябва да бъдат плътно затворени.
Ако целостта на костюма бъде нарушена,
тъканта - разкъсана или ципът- незатворен,
няма да има обратен път.
НИЕ ГО НАПРАВИХМЕ!
Моля, осигурете кръвна проба в предоставения съд.
В зала 700 ще бъде проведен курс по социализация
за задържаните по 23-А и 26-А
според глава 6 на Кодекса за аварии.
Джеймс Коул - освободен от карантина.
Благодаря. Двамата, чакайте вън.
Докторе, той има досие: за насилие, антисоциалност 6,
многократни нарушения на Аварийния кодекс,
непослушание, обиди, незачитане на управлението. 25 г., доживот.
Не мисля, че ще ни нарани. Нали няма да ни нараните, г-н Коул?
Не, сър.
Седнете, г-н Коул.
Оценяваме, че сте доброволец.
Много добър наблюдател сте. - Благодаря.
Имаме напреднала програма. - Шанс да намалите присъдата си.
Дори да изиграете важна роля
за връщането на човеците на Земята.
Нужни са ни трезво мислещи, силни психически хора.
Имаше няколко нещастни случая с нестабилни типове.
За човек в положението ви е шанс. - Да не доброволствате ще е грешка.
Да, категорично ще е грешка.
Сред милионите микровълни, инфрачервени съобщения,
гигабайтове от нули и единици, откриваме думи,
с размери на байтове, по-мънички от науката,
стаени в смътно електричество... Но ако се вслушаме
в самотния глас на този поет, казващ ни...
Вчерашен ден, подготвил днешната лудост,
утрешната тишина, триумфа на отчаянието...
Пий, защото не знаеш кога и защо си дошъл,
пий, защото не знаеш защо си тръгнал и накъде."
...Човекът бил по бельо и дамски дъждобран.
Като стигнали, любезно му поискали паспорт.
Оня полудял и запищял за вируси. Говорел несмислено, бил объркан.
Не знаел къде е, коя дата е, ден. Разполагаме само с името му.
Предположили, че е надрусан, че преживява психоза.
Взехте ли кръвна проба? - Не е вземал дрога.
Но е тръшнал пет ченгета, сякаш е пиян. Никаква дрога обаче.
Вързан е в окови. - Не ме ли чу?!
Прати две ченгета в болницата - как няма!
Лекарят му би стелазин, можел да тръшне кон. А опитва да бяга.
Това обяснява охлузванията - борил се е.
Ще влизаш ли да го прегледаш? - Да, моля.
Само това ли имаме? Проверихте ли в базата ?
Няма съвпадения. Няма книжка, няма отпечатъци, няма глоби.
Може би трябва да вляза с теб? - Не е необходимо, благодаря.
Ще бъда тук, за всеки случай.
Г-н Коул, аз съм Катрин Рейли, психиатър съм.
Работя за окръга, не за полицията. Загрижена съм за състоянието ви.
Трябва да вървя! Трябва!
Не мога да накарам полицията да ви пусне, но искам да ви помогна.
Трябва да ми кажете какво стана тази вечер. Можеш ли, Джеймс?
Може ли да те наричам Джеймс?
Джеймс... Никой не ми вика така.
Лежал ли си в Окръжна болница? - Не.
Виждала ли съм те някъде? - Не е възможно.
Трябва да тръгвам. Трябва да събирам информация.
Каква информация? - Няма да ти е от полза.
На никого няма да помогне, няма да промени нищо.
Джеймс, знаеш ли защо си тук?
Защото съм добър наблюдател. Трезво мислещ.
Не си спомняш, че си наранил полицай, нали?
Защо съм във вериги?! Защо съм вързан?!
Бил си в институция преди, нали?
Не, трябва да тръгвам! - Били си в затвор?
Под земята. - Крил ли си се?
Обожавам този въздух. Такъв чудесен въздух!
Кое му е чудесното? - Много е свеж. Няма микроби.
Защо мислиш, че във въздуха има микроби?
Сега е октомври, нали? - Април е.
Коя година? - Ти коя мислиш, че е?
1996 г.
Това е бъдеще. Мислиш, че живееш в бъдещето ли?
1996 г. е минало. - Не, 1996 г. предстои.
Сега е 1990 г.
Млъквайте, дами.
Къде ме водите? - В Южна Франция, хотелче...
Не може! Трябва да телефонирам. - Да, бе, я млъквай.
Баламоса психарката, няма да стане с нас.
Да вървим.
Хайде.
Добре. Дай да ти видя главата, Джимбо, да проверя за гадинки.
Трябва да телефонирам.
Трябва да те прегледа лекар. Преди това не може да звънкаш.
Важно е! - Важно е да се успокоиш.
Ще се разбираме чудесно, ако се успокоиш и кротнеш.
Хайде, да вървим.
Хей, Гойнс. Ела, Гойнс.
Привет, Джефри.
Какво има?
Това е Джеймс. Направи ми услуга да го разведеш,
да му обясниш за телевизора, игрите.
Колко ще ми платиш да ти работя? - Пет бона добре ли е?
Пет хиляди? - Ще ти преведа чека.
5000 долара? Ще му подсигуря луксозен тур на психиатрията.
Хайде, дай малко майтап.
Вие сте затворници. Не, охрана сте. - Ето че стопляш.
Така е редно. Ето, тек има игри.
А това... Ставай и се махай!
Беше на стола ми.
Това са игри, играчки, ето и тук - тези искат да излязат.
Ето, още играчки. Тези вегетират.
Виждаш. Ако играеш доброволно, вземаш успокоителни.
Сигурно са ти сложили химически скови - лекарства. Какво ти дадоха?
Трябва да си знаеш дозите, просто е.
Трябва да телефонирам.
Това значи да общуваш със света отвън. Лекарят не дава.
Ако тези луди могат да си говорят по телефона,
ще разнесат лудост, ще я пуснат по телефонния кабел,
ще има зараза.
Всъщност, много малко от нас са истински болни.
Не казвам, че ти не си откачен. Доколкото виждам, си куку.
На не затова си тук, не за това.
Тук си заради системата.
Там има телевизор. Ето, гледкай, там е всичко - реклами.
Вече не произвеждаме неща, защо тогава ни има? Консуматори сме.
Така, купувай много неща. Нали си добър гражданин! А ако не щеш?
Тогава си психично болен. Факт!
Ако не купуваш тоалетна хартия, коли, електрически и сексиграчки,
стереоуредби с наврени в мозъка слушалки, компютри...
По-кротко, Джефри. Успокой се.
Така, така. Ти си привлекателна жена.
Ако искаш да гледаш конкретна програма или някакъв сериал,
трябва да кажеш на сестрата, но преди самото предаване.
Един все искаше програми, дето са излъчени. Трябва да й кажеш преди.
Оня не можа да усвои, че тя не прави днес да е вчера,
не връща времето.
Той беше откачен, зеленчук беше. - Джефри, спри.
Ще има инжекция! Предупредих те.
Малко се увлякох да обясня на Джим как работи институцията.
Аз всъщност не идвам от Космоса.
Л. Уошингтън. Не идва от Космоса. - Це се подигравай с мен.
Ставай от стола ми!
Това е състояние на психическо отклонение.
Озовавам се на планетата Ого.
Част съм от интелектуален елит, готвещ се да покори Плутон.
Макар това да е напълно убедителна за мен действителност,
Ого все пак е продукт на съзнанието ми.
Аз съм с ментални отклонения -
бягам от конкретна, макар неназована действителност,
тормозеща ме тук.
Когато спра да бягам там, вече ще съм оздравял.
И ти ли си с отклонения, приятелю?
Това е място за луди хора. А аз не съм луд.
Не използваме този термин - "луд". - Тук има истински куковци.
Знам неща, които вие не знаете. Ще е много трудно да ги проумеете.
Няма да посегна на никого!
Добре.
Някой от вас да е чувал за армията на Дванайсетте маймуни?
Ето, това рисуват -
графити по стените, наред; виждали ли сте ги?
Защо не забавите малко темпото и да ни обясните отначало.
Да, нали е 1990 г.! Логично, те още не са действали...
Добре...
През 1996 и 1997 г. умряха пет милиарда души.
Цялото население на света. Оцелелите сме около един процент.
Ще ни спасите ли, г-н Коул? - Как, като вече е станало.
Не мога, никой не може.
Просто се опитвам да събера информация,
за да помогна на хората от настоящето да проследят вируса.
От настоящето - сега ли? - Не.
1990 г. е минало, това вече е станало. Това се опитвам...
Г-н Коул? Значи вярвате, че сега сме в 1996 г., така ли?
Не, и 1996 г. мина. Чуйте ме. Това, което...
Каквото имам... Трябва да се обадя по телефона.
Мога да изясня всичко, ако телефонирам.
На кого ще звъните? Кой ще изясни? - Учените.
Да знаят, че са ме пратили в грешно време.
Ще им оставя гласова поща, която следят в настоящето.
Моля ви, нека позвъня. Много ви моля.
Какво правиш в купата на кучето. Махай се. Кой сложи чипса там?
Моля? Гласова поща ли? Не знам... Може ли по-тихо?!
Не знам за какво говорите. Майтап ли е? Не познавам учени.
Дуейн! Джеймс кой?
Не беше ли, когото очаквахте?
Не. Някаква жена, не знае нищо.
Може да сте сгрешили номера. - Не, избраха ме, защото помня!
Джеймс, къде си отраснал? - Д-р Рейли...
Имам чувството, че съм ви срещала.
Това е 1990 г., а мислех, че оставям съобщения през 96-а.
Не е точният номер, това е проблемът.
Не!...
Не ще да се отвори.
Мислиш, че можеш да помръднеш решетката, но не става.
Казах ти - и вратите са залостени.
Пазят хората навън от нас, а онези вън са луди колкото и ние.
Знаеш ли кое е лудото?
"Мнозинството управлява", това е лудост.
Вземи бактериите за пример. - Бактериите ли?!
През 18 в. не е имало такова нещо. Никакви микроби. Нищо.
Не е можело и да си представиш такова. Поне нормален човек.
И се появява един лекар...
Семелвайс!
Семелвайс опитва да убеди хората, а най-вече другите лекари,
че има малки невидими, дребни зли дребосъци, които те разболяват.
Опитва се да накара лекарите да си мият ръцете.
Луд ли е човекът?
"Какво? Бацили, а?"
И да скочим в 20-и век.
Миналата седмица, точно преди да ме наврат тук,
поръчах сандвич в закусвалня, а продавачът го изпусна.
Вдигна го, отръска го и ми го даде. "Ами бактериите", викам му.
"Не вярвам в бактерии. "Измислени са, за да купуваш препарати./
Той ли е луда, а?
Няма право, няма криво - има само масово становище.
Но ти вярваш в бактериите, нали? - Не съм луд.
Не, разбира се. Ти искаш да избягаш,
а това е съвсем здрав разум.
Мога да ти помогна. Нали искаш? Мога да те изкарам вън.
Знаеш ли как се излиза оттук?
Да, синко! Ще питаш защо не опитвам тогава.
Отличен въпрос! Находчив, интелигентен.
Би било лудост да бягам. Разнесъл съм мълвата.
За мен ще се погрижат.
Свързах се с някои подчинени зли духове, дребни, секретарчета...
Те ще се свържат с баща ми, който, като разбере на какво място съм,
ще накара да ме преместят в лъскаво заведение,
с отлично отношение,
където глезят с кърпи, чаршафи и хубави лекарства за буди като нас.
Съжалявам, малко се развълнувах.
Превъзбудих се, мина ми мисъл за бягство и неочаквано...
Прииска ми се да разтворя решетките
и разбия первазите на прозорците
и да ги изям, а после да скачам... Клизми за всички!
Аз съм психопациент, предполага се, че буйствам.
Но като разберете кой съм... Татко ще се разстрои, като узнае.
Моят баща е Господ. Аз обожавам татко.
Тези записи, тайно заснети от защитници на животните,
предизвикаха обществения гняв, но много учени са несъгласни...
Жестоки опити. Всички сме маймуни.
Причиняват ли ти болка?
Не колкото на Великденския заек!
Гледай. Те просто си го търсят.
Може би човешката раса заслужава да бъде унищожена.
Човешката раса ли? Страхотна идея. Велика идея.
Но това е в далечен план.
Трябва да гледаме по-преките задачи.
Не съм казал и една дума, нали знаеш...
За какво говориш? - За плана ти, за еманципацията.
Какво пишеш? Журналист ли си? - Нещо лично е.
Съдебно дело ли готвиш? Ще ги съдиш?
Джимбо, време е за лекарствата ти.
Възползвайте се. Изживейте момента. Слънце...
Великолепни плажове... Флорида Кийс.
Връщаме се с братя Маркс и филма...
"Маймунски работи".
Схващаш ли: Маймун-на!
Какво?
Ако след 10 г. видите промените, помитащи света, и възможностите...
"Възможностите, които предлага..."
Наистина те упоиха, а, Джим? Сериозен товар. Опасност.
Съсредоточи се, не забравяй плана. Аз изпълних своята част.
Какво?
Не какво, а кога!
Кога? - Да, именно - кога. Сега, Джим!
Сега! Купувай, продавай!
Акции, облигации. Купувай, продавай.
Никаква маймунска работа вече.
Не, никога вече. Печелете сега. Край на маймунската работа.
Имам 500 долара. Застрахован съм. - Да!
Отваря се порталът на възможностите.
Възползвайте се от момента.
Добрите мъже да сграбчат мига! - Джефри, стига си се правил на луд.
"Мастеркард", "Виза", ключ към щастие.
Джим, тръгвай, бе. Върви.
Излизай, вън!
Хайде, бързо. Насам! - Джефри...
Бъдещето може да е твое. Последен шанс!
Последен шанс! Последен.
Флорида Кийс е чудесна да отидеш през този сезон.
Днес номер две не работи. Ползвай едно.
Катрин, това беше в кутията ми. Но подозирам, че не е за мен.
"Ти си най-класивата жена, която съм виждал.
Живееш в класив свят, но не го знаеш.
Имаш свобода, слънце, въздух, която да дишаш..."
Джеймс Коул ли?
"Бих наплавил всичко, за да остана, но тлябва да си ида. Помогни!"
Добре, добре. Горкичкият.
Джеймс Коул е от твоите, нали?
Няма го. Последно е видян на втория.
Трябва да знаме какво е, за да го оправим. Имаме посетител, докторе.
Извиете, мога ли да ви помогна?
Мога ли да ви помогна?
Джимбо, какво става, бе, пич?
Всичко е наред, спокойно. Кротко.
Всичко е наред.
Ще те пратим в стаята ти, ще има мляко и бисквитки.
Спокойно!
Свалете го. Повалете го.
Д-р Рейли, помогнете, няма да нараня никого.
Това ще те успокои. - Не искам лекарства!
Трябва! Много си объркана. - Вие не разбирате.
Катрин, работим заедно от 4 г., но не съм те виждал такава.
Моля те, не бъди толкова отбранителна. Не сме инквизицията.
Не съм отбранителна, обяснявах... - Трябва да бъде окован.
Беше лоша преценка от твоя страна. Приеми го.
Добре, сгреших. Но имам чувството, че съм го виждала...
Двама полицаи са в болница, охранител - с черепна травма.
Казах, че сгреших в преценката. Какво още?!
Виждаш ли? Това имам предвид - ти се защитаваш. Нали е така, Боб?
Д-р Флечър?
Имаме нов проблем...
Бил е вързан, вратата - заключена. - Лично го направих.
И е бил напълно упоен? - Напълно.
Да не се опитвате да ми кажете, че упоен и вързан пациент
някак е излязъл през вентилационната система?
Внимавай!
Ти наистина се провали здраво.
Къде си? - Я виж ти - говорел си, Боби.
Не се казвам Боби. - Няма проблем. Къде те пратиха?
Ти къде си? - В другата килия.
Може би... - Как така "може би"? Какво ще рече?
"Може би" означава, че може би съм в съседната килия.
Още един доброволец като теб.
Може би пък съм в централния офис,
шпионирам те от името на ония учени.
Може би дори не съм тук.
Може би съм единствено в главата ти.
Няма как да потвърдиш каквото и да е.
Къде те пратиха? - В 1990 г.
Как е? Добра ли е дрогата?
Пичките готини ли са, Боб? Свърши ли работа?
Намери ли важната информация за армията на 12-те маймуни?
Трябваше да бъде 1996 г. - Науката не е точна с онези клоуни.
Но пък стават все по-добри. Късмет, че не си в Древен Египет.
Тихо, идват!
Движението за свобода на животните на е таен щаб на Армията на 12-те...
Те са тези, които ще го осъществят.
Не мога да направя повече. Трябва да тръгвам. Весела Коледа!
Е? - Какво?
Записахте ли това съобщение, или не?
Това е възстановен повреден запис.
Слаб сигнал и възстановяваме дума по дума като пъзел.
Току-що възстановихме това. Ти ли се обади, или не?
Не съм се обаждал. Пратихте ме погрешка в 1990 г.
Сигурен ли си? - Как използва времето си?
Пропиля го в дрогиране, жени?
Те ме надрусаха насила. - Защо ще те насилват за това?
Бях го закъсал, арестуваха ме.
Направих каквото искахте. Имах мостра от паяк.
Нямаше къде да го скрия и го изядох.
Пратихте ме в погрешна година, така че няма значение.
Видяхте ли това, като си върнахте? - Мисля, че не.
А видя ли някого от тези хора? - Не.
Не. Я чакайте. Почакайте.
Него ли видя? Този мъж ли?
Може би беше в психиатрията. - Бил си в психиатрия ли?! Боже!
Върнахме те в миналото да направиш ключови наблюдения.
Можеше да допринесеш много. - За да си върнем планетата.
А и да намалиш присъдата си. - Въпросът е, искаш ли втори шанс?
Последна връзка. Готово.
Няма избор...
И този път никакви грешки, Коул. - Бъди нащрек. Отваряй си очите.
Мисли за паяка. Намери пак такъв. - Отпусни се. Не се противи.
Пращаме те в третото тримесечие на 1996 г. В целта!
Не разбирам!
Не разбирам, какво?!
Къде съм? - Трябва да го открия.
Помогнете ми, не знам къде съм! Трябва да ги намеря.
Хосе?
Хосе! - Коул! Къде сме?!
... във времена на големи епидемии има поличби и наказания.
"Един от четирите звяра даде
на 7-те ангела 7 шишенца с гняв Господен,
който ще е жив вовеки веков." "Откровения".
През 14 в. според хроникьорите на епохата
човекът внезапно се появил край Стоунхендж през април 1362 г.
С непознати думи и чужд акцент
мъжът предрекъл епидемии от инсекти
и казал, че тя ще унищожи човечеството след около 600 г.
Сценарият за епидемия, сееща смърт, е по-убедителен,
когато има болести:
бубонната чума, едрата шарка, СПИН.
Днес имаме технологични ужасии - химическо оръжие,
показало грозно лице в газови атаки през ПСВ.
При такива атаки по френски позиции
през 1917 г. пострадва този войник,
ранен от шрапнел, хоспитализиран в истерично състояние.
Бил забравил напълно френски, но говорел безупречен английски,
макар на диалект, който не разбрали.
Човекът, повлиян от газа, буквално не бил на себе си.
Твърдял, че идва от бъдещето,
че търси микроб, който ще ни заличи от Земята, започвайки през 1996 г.
Макар ранен, изчезнал от болницата,
явно за да продължи мисията си.
Заместването на агонията от войната
с автоагония е синдром на Касандра.
Касандра, пророчица на бъдещето, на която не вярвали.
Оттам - агонията на ранното знание, което не можеш да споделиш.
Отивам да се ваксинирам!
Мисля, че нарекохте тези паникьосани хора,
които алармират, погрешно.
Има убедителни данни, че планетата не може да надживее издевателства.
Разпространение на атомни уреди, неконтролирано размножаване,
насилието над околната среда... Не ели очевидно, че това е същото:
Моделът на хомосапиенс за пазаруване е вик на лунатик..
Дали сте запозната с моите изследвания?...
Качвай се в колата! Хайде! Въоръжен съм.
Карай! - Вземи чантата ми, има пари, карти.
Вземете ключовете на колата. - Карай!
Не!
Завий тук надясно.
Къде отиваме? - Във Филаделфия.
Това е на над 1600 км! - Затова не отивам пеш.
Пусни ме. - Карай.
Пусни ме, а вземи колата. - Не мога да карам.
Отидох под земята, когато бях на 8 г. Казах ти преди.
На следващия ъгъл завий надясно. - Джеймс Коул.
Избяга от заключена стая преди 6 г.! - За теб са 6 г.
Обърни и карай.
Не мога да повярвам, че е съвпадение. Преследвате ли ме?
Ти каза, че ще ми помогнеш. Не това имаше предвид, но аз нямам пари.
Кракът ми пострада. Спя на улицата. Сигурно воня ужасно.
Имаш ли нещо за ядене?
Следили ли сте ме? - Не.
Не. Видях това на една витрина.
Мога да чета, нали помниш?
Защо да ходим във Филаделфия? - Проверих данните за Балтимор.
Там няма нищо.
Значи е във Филаделфия. Там са онези, които са го сторили.
Това радио ли е? Може ли да го пуснеш?
Лично съобщение за теб:
Стигна ли края на пътя? Искаш ли да се махнеш?
Флорида Кийс те очаква! Океански вълни...
Не съм виждал океана! - Това е реклама, г-н Коул.
Моля?
Това е само реклама.
Нали разбирате, не е специално за вас...
Г-н Коул...
Наричаше ме Джеймс. - Така ли предпочитате?
Джеймс, нали нямаш пистолет? - Били го увеличила?
Обичам музиката на 20 в.! Обичам този въздух, обожавам го.
Обожавам да го вдишвам.
Това са новините от момента с Роджър Прат.
Спасителни екипи се събират в царевична нива,
където деца, играещи с Рики Нюман, на 9 г., го видели да изчезва.
Нюман явно е стъпил в изоставена шахта и е пропаднал на 45 ма.
Вероятно жив, но сериозно ранен, децата са чули стоновете му.
"Юнак без рана не може. Не плачи./
Татко го казваше, за да ме успокои. Нямало да повярват на сълзите ми.
Когато стане какво? - Когато стане нещо наистина лошо.
Може ли да ми пуснеш музика. Не искам да слушам това.
Това е добре. Много е хубава.
Д-р Рейли, Уик от "Психиатричен прием" е.
Помните ли Джеймс Коул, дето ни врътна фокус през 1990 г.?
Върнал се е и ви търси. Мислех, че е редно да знаете. Пазете се!
Казах ви: със съпруга ми избързахме,
а тя не се появи изобщо.
Не е в неин стил.
Каква кола кара? - "Чероки", модел 1994 г., сребрист.
Не!...
Сънувах те току-що.
Косата ти е различна, друг цвят е.
Но съм сигурен, че си ти.
Какво имаше в съня?
Едно летище... После се случи всичко.
Сънят е все същият. Все това сънувам. Дете съм.
И аз ли съм в съня? Какво правя?
Много си разстроена.
Винаги си много разстроена в съня. Не знаех, че си ти.
Не съм била аз преди.
Станала съм аз заради случващото се.
Би ли ме развързал?
Не, мисля, че винаги си била ти. Много странно...
Ти гориш, а одеве стенеше. Мисля, че имаш треска.
Какво правиш?
Новините от Калифорния:
Продължават опитите да бъде спасено момчето.
Катрин Рейли, известен психиатър в Балтимор,
е изчезнала необяснимо снощи след лекция в университета.
Пациент на психиатрична клиника, Джеймс Коул, е заподозрян за това.
Властите предупреждават, че е опасен
и молят свидетели да се обадят.
Обожавам тази музика. Ние нямаме нищо такова!
Какви са тези? - Това ли?
Записките ми, находки, следи.
Какви следи? - За тайната армия.
Армията на 12-те маймуни, посяла заразата.
Мисията ми е да ги намеря,
да открия къде са, защото имат вируса в чист вид, преди да мутира.
Като открия къде са, ще пратя учен. Той ще изучи вируса.
Ще се върне в настоящето и с останалите ще разработят лек.
Полицаи от три окръга са включени в специалните действия,
са мобилизирани да контролират хилядите, стекли се във Фрезно...
Това притеснява ли те? - Не.
Помислих, че е за нас,
че са ни хванали и са ме арестували.
Пошегувах се.
Помня, че много се боях за малкото момче.
Така самотно долу в кладенеца, не знаещо ще го спасят ли.
За пръв път се страхувах като дете. - Какво имаш предвид?
Забрави. Просто шега, малък номер. Момчето се крие в хамбар.
"Има поличби и предзнаменования.
Един от четирите звяра даде на 7-те ангела 7 шишенца с гняв Господен,
който ще е жив вовеки веков..."
Като почнат да мрат хора след месец,
няма да ме мислиш за луд.
Първо ще мислят, че е особена треска.
След това ще проумеят.
Чакай, спри тук! Спри веднага.
Прав бях - те са тук!
Виждаш ли: Дванайсет маймуни. Сега вярваш ли ми? Ела!
Ела! Тук са, виждаш ли?!
Дванайсетте маймуни. Хайде, ела.
Дванайсет маймуни. Ето, тук, нали виждаш!
Виждам червен спрей, не знаци. - Знаци?! Мислиш, че..
Луд! - Недей.
Не прави нищо откачено. Ще пострада някой.
Няма да направя нищо луди, но това не е каквото си мислиш.
Не можеш се скри от тях, Боб.
Казах: "Не можеш да се скриеш от тях!"
Не, господине, дори не се опитвай.
Те чуват всичко! Поставили са ти подслушвателно устройство.
Могат да те намерят навсякъде, по всяко време.
Нещото е в зъба, нали така, Боб?
Ама аз успях да ги преметна.
Няма нужда да ме следят - правя каквото трябва.
Виждаш ли? Ето го пак!
Тук, виждаш ли?
Не, ела с мен. Писаниците са насам.
Пусни ми ръката, Джеймс. Не бива да влизаме тук.
Дявол да го вземе...
Да се махаме. Хайде, не бива да сме тук.
Моля те, не ме убивай! Моля те, недей.
Не мърдай много, кучко.
Добре ли си?
Жив ли е?
Върви, нямаме време. Не можеш да му помогнеш!
Боже, Джеймс, ти го уби. - Виждам само мъртъвци. Хайде.
Преди нямаше пистолет! - Вече си имам. Хайде.
Дракони в разкошните си палати...
Седмият ангел изля шишенцето си във въздуха и тогава дойде...
Ти! Ти! Ти си един от нас.
Ето го. Хайде, ела.
Мога ли да ви помогна?
Това е просто запис.
Търся армията на Дванайсетте маймуни.
Не знаем за такава армия. Разкарай се с гаджето си.
Търся просто информация. - Не я наранявай!
Аз съм психиатър. правете каквото ви казва. Той е опасен.
Не се противопоставяйте.
Нямаме пари. - Казах какво ми трябва.
Заключи вратата. Веднага!
Казах ти, че Гойнс ще ни оплете... - Млъквай!
Гойнс ли каза? - Джефри Гойнс ли?
Медиите се лепнаха на Джефри, защото плюе баща си, вирусолога.
Сигурно сте видели по телевизията. - Не гледам телевизия.
Това ли е той? - Да.
Какво ще ни правите?
Разкажи ми повече за Джефри.
Започна да му писва от това, което правехме - листовки, протести.
Нарече ни ялови либерални боклуци.
Искаше партизански действия, за да "образова" хората.
Това какво е? - Той пусна сто змии в сената.
А ние не искахме да го правим, безполезно е.
Той и още 11 други се отцепиха. Сформираха нелегална армия.
Армията на 12-те маймуни. Видя ли?!
Започнаха да планират лов на хора.
Купиха пушки, мрежи, мечи капани. Щяха да ловуват на Уолстрийт.
Не го направиха, естествено. - Фукльото пак предаде приятелите.
Какво значи това?
Даде пресконференция, че осъзнал,
че опитите на баща му са от полза за хората и е нужно да са с животни.
Оттогава той, Гойнс, щял лично да следи да не страдат животните.
Какво е това?
Такива хора не са общодостъпни, не можеш да идеш при тях.
Тихо. Карай. Знам какво правя.
Не знаеш! Колата е крадена. И сме сериозно закъсали.
Ако не се предадеш на полицията, ще те убият. И мен като съучастник.
Всички ще умрете. - Никой няма да умре.
А ти няма да спасиш света. Живееш в измислен свят.
Не, не е така. - Така е. Ще ти дам пример.
С Джефри Гойнс сте пациенти на Окръжна болница.
Джефри Гойнс беше зеленчук. Луд.
Казал ти е, че баща му е известен учен, изучаващ вируси.
И около това си изградил фантазия. - Не каза, че е учен, а че е Бог.
Известната психиатърка Д-р Рейли е отвлечена от пациента Коул.
Той е психично болен, бил под грижите й, но избягал...
Какво му е на крака ти? - Прострелян.
Кой те е прострелял? - Не знам, попаднах в някаква война.
Все едно, и без това няма да ми повярваш. Какво правиш?
Не ти е нужен бензин. - Не разбираш от коли.
Бях малък да се уча, но не съм тъп.
Не може да продължим. Ако си прострелян, трябва да те прегледам.
Лекар съм, трябват ми някои неща.
Във Фрезно, където инженери продължават да правят опити
да пробият паралелна шахта на тази, в която смятат, че е момчето.
Според властите има шанс Нюман да е жив.
Не бива да стъпваш на него. Трябват ти хирург и антибиотици.
Късмет, ме е повърхностна.
Обичам да гледам слънцето.
Леко. Благодаря.
Нека ти помогна.
Миришеш много хубаво.
Трябва да се предадеш.
Знаеш, нали?
Какво правиш, Джеймс? - Съжалявам.
Какво правиш, Джеймс...
Престани! Какво правиш? Пусни ме.
Намериха ли го? Онова дете от шахтата.
Няма да повярваш! Спускат маймуна с вързана инфрачервена камера,
и сандвич, увит във фолио.
Съчиняваш! Маймуна със сандвич! - Не, животът наистина е шантав.
Мога да се насладя на тази вечеря в тази...
Стимулираща и вълнуваща компания,
просто така, без някаква цел.
Но, уви, тежи ми едно бреме:
С цялото това публично внимание и възхвали върви и отговорността.
Няма нужда да казвам, че науката отдавна плаши с всякакви рискове.
От Прометей, откраднал огъня...
Какъв приятел? Никого не чакам.
Това е нелепо! Та баща ми държи реч!
...да се боим от силата, която имаме подръка.
Когато такъв се навърта, без документ, го сритваме.
Но този каза, че те познава
и имате неколцина по-особени близки.
За пръв път го виждам. Мъчете го, бийте го, каквото щете правете.
Отивам да слушам проникновената реч на тате...
Идвам заради маймуните. - Маймуни ли?
Да, дванайсет маймуни.
Арнолд, приличаш на помияр!
Познавате ли го? - Разбира се, Арнолд Петибоун!
Срещата е официална, костюмари. Рекох да наминеш, ама в този вид...
Гладен ли си? Даваме истински гуляй.
Трупове на агнета, свине, крави...
Привет, как си?
Голямото бягство през 1990 г. Окръжна болница. Прав ли съм?
Разбрах какво ще направиш. Нищо не мога да променя.
Не мога да те спра. Искам само информация.
Дами, внимавайте по стълбите надолу.
Така... Кой ме изпя? Брунс или Уалър?
Искам само достъп до чистия вирус. За бъдещето. Къде е, какъв е?
Разбирам какво целиш. Това е старият ти план, нали?
Не разбирам за какъв план говориш. - Знаеш!
В дневната гледахме телевизия, ти скърбеше за планетата.
Рече ми, че щяло да е добре да има вирус, унищожаваш хора, дървета...
Не, объркваш ме. - Казах ти, че тате е вирусолог.
Ти рече, че той можел да го направи,
а ние - да го откраднем.
Светът принадлежи на кучета и котки.
Живеем като червеи. Нужна ми е само информация.
Ти си напълно откачен, луд! Халюциниращ параноик, капут.
Задръстен ти е харддискът.
Знаеш ли какво е Армията на маймуните?
Сбирщина луди "добронамерени" еколози. Нямам общо с тях.
Край на плана ти, задник.
Баща ми от години предупреждава за рисковете от опити с ДНК вируси.
Ти пусна тази информация в лудата си тиква и ето на.
Така е, като организация с идеална цел стане революционна.
Този човек е пълен боклук. Осъзнавате ли откъде мисли, че е?!
Кал. Милър, водещ спасителната акция, заяви, че според спецове...
Ако ме питаш, маймуната сама ще изяде сандвича.
Оттук да е минал един мъж?
Тялото на намерената удушена в "Нютсън парк"
може да е на отвлечената Д-р Катрин Рейли.
Някой да е минавал оттук?
Трупът е открит преди час от катерачи.
По непотвърдена информация жената, на ок. 30 г., е обезобразена.
По-рано днес полицията е открила изоставената кола на Рейли.
Някакви следи от него? - Нищо.
Просто изчезна.
Копеле!
Можех да умра там, гадняр!
Какво си мислиш, луд скапан боклук!
Съжалявам, че те заключих. - Писна ми от теб.
Какво си направил? Убил ли си някого?
Да, милиарди хора. - Какво?!
Джефри Гойнс каза, че идеята за вируса била моя.
Бяхме в лудница, всичко бе неясно, надрусани, като в мъгла.
Мислиш ли, че идеята може да е моя?
Че съм унищожил човечеството?
Никой няма да унищожи хората, нито ти, нито Джефри.
Създал си нещо в ума си.
Ментално отклонение ли? - Все едно.
Реалност заместител...
Защото не искаш да се справяш с истинската.
Би ми харесало, ако е вярно.
Може да го преодолееш, ако искаш.
Какво парти?! Бил си на веселба!
Както и да е. Важното е да се предадеш, не да бягаш.
Ако бях луд, светът щеше да е добре.
Къде е пистолетът?
Загубих го. Можех да живея тук - на въздух, до вода, под звездите.
Ще привлека вниманието им, за да знаят къде сме.
Обичам този свят. - Като дойдат, да ги слушаш!
Харесват ми жабите, паяците... - Ще съм до теб, ще ти помогна.
После казах да ви сътрудничи, той обеща и аз...
Влязох в колата.
Започнах да натискам клаксона, а като излязох, го нямаше.
Имате късмет. Намерихме труп, обезобразен; решихме, че сте вие.
Не би направил това. - Този мъж ли нападна?
Не Джеймс Коул започна това. Той ме спаси!
Странно.. Обяснете ми, бидейки психиатър,
защо жертвите на похитители винаги оправдават похитилите ги
и се пънат да ни накарат да проумеем
какви добряци са онези гадове?
Обичайна реакция на застрашаващо ги положение.
Той е болен, разбирате ли?
Вярва, че идва от бъдещето.
Обитава фантазия, в която светът се разпада.
Изтощена, но невредима след 30-часов кошмар,
Рейли се върна в Балтимор.
Психиатърката не направи изявление и се уедини в дома си.
Полицията възстанови събитията, започнали с бягството на Коул...
На Коул се приписва и убийството на Родни Уигинс.
Във Фрезно кошмарът на момчето...
Мъртъв е нали? Малкият? - Добре е. Било шега.
Опитите да бъде спасен Рики Нюман завършиха внезапно,
когато приятелите му обяснили, че това е шега
и момчето се е криело в хамбар наблизо.
Браво, Коул!
При разпита, докато бе под упойка, каза, че обичаш музика.
Това е болница. Объркан си малко. - Да влезеш в релси...
Е е а а е са е е е е
Ще си върнем планетата. - Това е за работата ти. Излизаш.
Жените ще искат да са с теб. - Не ща жени, а да съм здрав!
Ще се оправиш, Джеймс! Скоро, скоро!
Не сте тук. Вие сте само в мозъка ми.
Аз съм луд. Вие сте моята лудост.
Освен че използва "шега", каза, че момчето е в хамбар.
Катрин! Той те отвлече.
Видяла си го да убива човек. Знаела си, че може да очисти и теб.
Това е огромен стрес върху ти. - Изслушай ме!
Знаеше за момчето във Фрезно. Каза, че 5 млрд. ще умрат!
Няма как да го знае!
Катрин, ти си разумна, опитен психиатър си.
Различаваш истина от неистина. - Приемаме за истина общоприетото!
Психиатрията е най-модна религия: решаваме кое е редно, кое лудо.
Загазила съм. Губя вярата в това.
Прецакан си, Боб, но аз разбирам.
Знам какво си мислиш:
че аз съществувам единствено в главата ти.
Разбирам тази гледна точка, но пак можеш да ми говориш, нали?
Видях те през 1996 г. в истинския свят. Извадил си си зъбите.
Защо да си ги вадя? Това е забранено.
Кога ме видя? През 1872 г.? - Остави ме на мира.
И да крещиш, няма да ти помогне. Само с ум ще постигнеш целта си.
Каква е целта ми? - Не знаеш какво искаш? Напротив!
Знаеш какво искаш! - Ти ми кажи. Кажи какво искам.
Да видиш небето, океана... Да си от горната страна.
Да вдишваш въздуха, да бъдеш с нея...
Нали така? Това ли искаш, Боб?
Моля?
Обажда се Хелпърин, от полицията. - Намерихте ли го?
Добре ли е? - Не, наопаки, няма следи от него.
Но сюжетът се заплита. Дойде балистичната експертиза.
Куршумът, който сте извадили от крака на Коул, е направо антика.
Тези патрони са ползвани и свършили преди 1920 г.
Не може да е истина...
...да дойда и да хапнем нещо, да се подсилите и да си спомните...
Не!...
Не можеш да ни надхитриш.
Не става. - Не, господине.
Нима сте се пристрастили към онзи умирающ свят?!
Искам да изпълня дълга си да ни върна като господари на планетата.
Аз вече имам опита, познавам замесените...
Наистина е най-квалифицираният. - Но с това държане...
Ти каза, че не сме истински.
Човешкият ум не е програмиран да съществува в две различни...
Както ги нарекохте - измерения.
Стресът е голям - сами го казахте. Човек не знае кое е истина.
Но сега знаеш кое е истинското? - Да, така е.
Не, не знаем нищо за маймунска армия, докторе.
Не, не, нищо та нищо.
Опазил ме Бог синът ми да е замесен в такова нещо.
Да, съжалявам. Двойно по-неподходящо е да обсъждам
въпроси на сигурността с вас, доктор... Рейли?
Ако това ще донесе покой на ума ви, уверявам ви, че Синът ми,
а и никой друг, няма достъп тук,
до потенциално опасни организми в лабораторията ми.
Ясно ли ви е? Благодаря за загрижеността.
Жени психиатри...
Веднъж слушах нейна лекция. "Апокалиптични видения".
Внезапно осенена е от абсурдно хрумване за Джефри.
Поддала се е на теоретизирания от нея самата синдром на Касандра?
Дали да не преразгледаме процедурата за сигурност,
да я осъвременим?
Да я подсилим.
Да видим отново текущата информация:
Ако симптомите са регистрирани първо във Филаделфия
на 27 декември 1996 г., се сещаме...
Че вирусът е пуснат във Филаделфия на 13.12.1996 г.
И е бил забелязан след това в?
Сан Франциско, Ню Орлийнс, Рио де Жанейро,
Рим, Киншаса, Карачи, Банкок, Пекин.
Отлично, г-н Коул!
ТОВА ЛИ Е ИЗТОЧНИКЪТ НА ВИРУСА?
5 МИЛИАРДА МЪРТВИ?
Има ли някого там? Ако сте там, да поговорим!
Отвлечената! Беше с онзи, който ни върза.
Угаси светлината. Тя привлича вниманието към нас.
Не знам какво си намислил, но ще ни вкараш в лайната.
Уокитокитата готови ли са? Заредени?
Видях ви! Видях, че вътре има хора.
Тайни експерименти - това правят. Тайни и шантави неща.
И не само върху животни. - Познавам ви.
Виждали ли сте Джеймс Коул? - Онзи ви гледа. Снима.
Да, знам, полицията. Виж...
Трябва да се свържа с Джеймс.
Важно е да внимава, като ме намери.
Разбра ли? - Да, но кой е Джеймс?
Беше с мен. Говорихте неотдавна.
Каза, че си от бъдещето и го следиш.
Болторезачки. - Дузина. В микробуса са.
Плановете за алармата? - Запечатани в ума ми.
Знаете ли какво прави тя?!
Кажи? - Не мога да видя.
Оставете психарката ми и се съсредоточете върху задачата.
Психарката ти ли?!
Твоята психиатърка ли казваш?! - Бивша.
Тази ти е била психиатър и сега пише по сградата ни?
Катрин! - Джеймс?!
Какво става? - Има полиция.
Прави се, че не ме познаваш. - Искам да се предам. Къде е?
Ела. - Не.
Не съм луд вече. Съм де, отклонение в ума, знам. Помогни ми.
Искам да оздравея, помогни ми.
Да се махаме оттук. - Той тръгна. Хайде!
Виждал съм това и преди. - Не си.
Човек с Форд преследва нея ма другия, «о/по е с нея.
Сигурно е друго отвличане
с главен герой психарката на Джефри. Бившата.
Това ли бил лидерът ни? Лунатик, луд, психар!
Разказал на психиатърката си всичките си планове
и кой знае какво е написала отвън! - На кого му пука?
Дали съм й казал за Армията на 12-те маймуни? Невъзможно!
Защото сте жалки лигави боклучави и мними защитници на животни.
Допреди 6 г., когато имах досег с нея, това го нямаше.
Не бях го измислил. - Тя откъде знае какво става?
Чуй теорията ми. Като ме прибраха в лудницата,
мозъкът ми бе изследван
и ме разпитваха, облъчваха, снимаха, изучиха целия!
Взеха всичко, вкараха го в компютър и създадоха модел на ума ми.
Чрез този модел са генерирали възможните ми мисли за след 10 г.
И са ги прекарали през вероятностна матрица,
за да видят какво ще правя.
Знаела е, че ще поведа Армията на 12-те маймуни в историята,
преди на мен да ми хрумне!
Знае всичко, което ще направя, преди да го помисля.
Куескин, довърши и ще се видим там.
Ако забравиш едно нещо, ще те обръсна и направя стерилен.
Велик си, Джеф! - Майната им да кретените.
Той наистина е луд. Знаеш го, нали?
Ето, там. Ела.
Трябва ми стая. - 35 долара на час.
Ако я искаш за четвърт час, върви другаде.
Ето двайсет и... 27. За един час, става ли?
Един час, миличка. Номер 64. На 6-я етаж, в дъното. Асансьорът се скапа.
Не й викай "миличка". Така ли се говори! Това е психиатърката ми!
Както ти действа, за да го вдигнеш...
Томи, Чарли се обажда.
Дали Уолъс има нова? По-особена, прави фантасмагорни сеанси.
Стоеше там, гледаше луната, пляскаше във водата. После?
Май пак бях в затвор. - Просто така се оказа там?!
Не точно. Както ти каза - това е в ума ми.
Ти изчезна! Беше там, след миг те нямаше.
През гората ли избяга? - Не знам. Не помня.
А момчето в хамбара? Откъде знаеше, че е номер?
Така ли беше? Не знаех.
Ти каза, че се крие в хамбар. - Мисля, че гледах това като дете.
Не е било тв шоу, а истината! - Може да го е гледал и копирал.
Права си, че съм психически болен и си въобразявам тези неща и хора.
Не са истински, мога да ги измамя, да ги накарам да правят каквото ща.
Поработих по тях, върнах се. По-добре съм. Мога да остана.
Това какво ти говори?
Мисля, че съм го сънувал това.
В крака ти имаше куршум от Първата световна война.
Не знам как е станало. Ти каза, че халюцинирам, че измислям света.
Не мога да го обясня. Опитвах се...
Не вярвам, че всичко, което кажеш и правиш, вече е станало.
Не проумявам, че ковем това, което ще стане,
че ще умрат 5 млрд.!
Искам бъдещето да е неизвестно.
Искам пак да бъда цял, завършен. Искам това да е настоящето.
Искам да остана този път тук, с теб.
Спомняш ли си, че преди 6 г. имаше някакъв телефонен номер, грешен.
Вдигна жена. - Грешен през 1990 г., но сега?!
Спомняш ли си номера?!
Това е моя територия, кучко!
Това истина ли е, или го измислям? - Много, много истинско!
Извинете, но мисля, че има някакво недоразумение.
Така ли? Вярно?
Стой кротко. А ти ме чуй, Недоразумение.
Мислиш, че ще ме изиграеш и ще си продаваш задника тук?
Вярно, че имаме недоразумение, само дето е огромно.
Недей, Джеймс! Спри! Недей!
Вкарай го в шкафа. Но му вземи парите.
Да го обера ли? - Трябват ни пари.
Викни ченгетата! Хайде, викни ги!
Имам приятели, не ме убивай!
Джеймс, недей!
Отвори вратата!
Какво правиш, бе?! - Моля те, не го наранявай! Отвори!
В случай, че не съм луд, така ни откриват. По зъбите ни.
Не искам никога да не ме открият. Не искам да се върна там.
Назад, дръпни се.
Полиция! Хвърлете оръжията и излезте.
Това ченгета ли са?! Аз съм невинната жертва!
Бях нападнат от разгонена кучка и шибан луд зъболекар!
Пробвай да се смесиш с тълпата. Боже! Хайде, ела.
Тук някъде трябва да има телефон. Ето там.
Ще набера този номер. Дано да няма нищо...
Джеймс, всичко е наред. Луди сме.
Това е фирма за чистене на килими. Няма учени, няма бъдеще...
Само компания за почистване.
Пуснали са си секретар, оставих съобщение.
Да, не устоях и казах да се пазят от Армията на 12-те маймуни.
Казах: "Асоциацията за свобода на животните на Второ авеню../
Е таен щаб на Армията на 12-те маймуни."
"Те ще го осъществят.
Не мога да направя повече. Трябва да тръгвам. Весела Коледа"
Не може да си ме чул!
Получили са съобщението ти. Пуснаха ми го, прослушах го.
Беше лош запис, кривеше. Не разпознах гласа ти.
Това тук... Това...
И ето това.
Всичко наред ли е?
Да го включа в сметката ли? - Ще платя в брой.
На кой етаж са перуките?
"Ако ви ковнат, а така ще стане,
не съм ви виждал преди," вика.
Така, така.
Вкарай го вътре.
Какво лошо, ако отворим торбата? Очите му са закрити, нали?
Добре.
Приветче.
Искате ли да чуете как говори маймуната?
Джефри? Ти си, познах гласа ти. - Не е вярно.
Знам за налудничавото ти планче. Онази твоя психиатърка ми каза.
Не й повярвах, защото изглеждаше прекалено лудо, дори за теб!
Но за всеки случай предприех мерки да попреча на подобно нещо.
Вече не притежавам кода, нямам достъп до вируса.
Изключих се от кръга. - Прекалено късно.
Имаме планове за теб, татенце.
Не исках да го повярвам, сега знам, че е истина. Джефри?
Ти си напълно луд.
Не, не съм.
Това е на разреза на едно от отсечените дървета.
"Родих се тук.
Там умрях.
За теб е било само момент. Ти... Ти не забеляза..."
Мисля, че съм гледал филма. Като дете, по телевизията.
Не говори. - Да, гледал съм го!
Била ли си тук и преди? - Да.
Но това не си го спомням...
Какво става?
То е същото като това, което става с нас. Като миналото.
Филмът не се променя никога,
но ти изглежда иначе, защото си променен.
И вече виждаш различни неща.
Ако не можеш да промениш нещо, защото се е случило, гушвай букета.
Какъв букет?! - Това е просто израз.
Катрин.
Защо правиш това? Искам да знам защо.
Ами ако не съм прав? Ако наистина съм луд?
Телевизия и обири, ще се радваме да видим дори полицаи.
Имаш ли някакъв план?
Каза, че не си виждал океана!
Джефри? Знаеш, че не мога да виждам. Къде си?
Катрин!
Имаме резервация за 9,30 ч. за Кий Уест.
Не можах да те позная. - Самият ти си доста различен.
Винаги си била ти. В съня ми си била ти винаги.
Винаги си била ти.
Спомням си те такъв. - Наистина ли?
Имах чувството, че те познавам отпреди.
Много ме е страх!
НИЕ ГО НАПРАВИХМЕ!
В колко часа е полетът? -89,30 ч.
Може би запекохме. - Не, има време, 7,30 ч. е.
В обичайна сутрин бихме стигнали.
Но днес трябва да имате предвид Армията на 12-те маймуни.
Моля? Какво казахте?
12 маймуни. Май не сте слушкали радио сутринта.
Тези откачалки са пуснали животните от зоопарка.
Затворили са онзи известен учен в клетка. Собственият му син!
Навсякъде има животни.
Няколко зебри бяха препречили магистралата одеве.
Има и някакво ему ли, що ли. Блокирало беше път 676.
Какво постигат, като пуснат животни! - Целта им е била да пуснат тях!
Ако забележите някого от тези, не ги задържайте.
Кажете на нас, хората ни са навсякъде, ще се погрижат.
Познавам това място. - Летищата са все еднакви.
Това е сънят ми.
Мустакът ти... - Не, не е само в съня ми.
Наистина съм бил тук. Сега си спомням.
Седмица-две преди да почнат да измират.
Внимавай, може би търсят нас.
Бях тук, когато бях дете. И ти беше! - Използвай тези.
Ако ни разпознаят, ще ни пратят на едно място, но не на Кий Уест.
Добре. Ще оправя мустачките тогава.
Ще ида за билетите
и ще се срещнем до павилиона за вестници.
Джуди Симънс, резервацията ми е за Кий Уест.
Не бях виждала толкова пари в брой. - Дълга история.
Започваме качването на борд след 20 мин. Приятен полет.
Не знам там ли сте или чистите килими. Ако е така, късметлии сте.
Но ако другите и получават това сега, забравете за Армията.
Не са го направили те. Грешка е. Друг е.
Армията на 12-те маймуни са младежи,
играещи си на революционери.
Свърших своята част от работата. На добър час. Няма да се върна.
Я виж ти! До Сан Франциско, Рим, Ню Орлийнс, Рио де Жанейро,
Киншаса, Карачи, Банкок и Пекин.
Какво пътуване! И само за седмица. - Това е бизнес пътуване.
Приятно пътуване.
Проблем ли си докара, Боб? - Остави ме на мира.
Докладвах, не биваше да го правя. - Фактът е:
Мястото ти не е тук. Не е разрешено да оставаш.
Това е настоящето. Не е миналото, не е бъдещето. Това става сега!
Няма да си тръгна. Не можеш да ме спреш.
Както кажеш, шефе. Не е моя работа.
Коул! - Остави ме на мира.
Коул, това съм аз, аз!
Хосе?! - Да де - Хосе
Защо си извади зъба? Това беше чиста лудост. Вземи този.
За какво ми е? Луд ли си?! - Будалкаш ли ме. Ти си луд.
Ти си герой. Помилваха те, а ти се връщаш и вадиш зъб!
Как ме откри?! - По телефонното обаждане.
Възстановиха го.
Обаждането, което направих преди пет минути ли?!
Преди пет минути, преди 30 години! Възстановиха го.
"Привет, Джеймс Коул се обажда. Там ли сте, или чистите килими?
Забравете за Армията на 12-те маймуни."
Де да бяха получили съобщението по-рано! Вземи, можеш да си герой.
Хайде, Джеймс, няма страшно.
УЧЕН ЗАТВОРЕН В КЛЕТКА НА ГОРИЛИ
УЧЕНИЯТ НОБЕЛИСТ ЛИЛАНД ГЙНС
Боже!
Имам заповед, ако не се подчиниш, да застрелям жената.
"Ако Коул се противопостави../" - Ще те размажа!
Виждаш ли, нямам избор. Така ми е наредено. Вземи го.
Това вече не засяга вируса, нали?
Става дума да изпълняваш заповеди.
Помилван си. Какво искаш? - Кого трябва да застрелям?!
Бил е асистентът на Гойнс. Той е луд, опасен. Замесен е. Видях го.
Лети за Сан Франциско, сигурна съм, че има пръст!
Бихте ли погледнали тук, г-н Холц?
Извинете, може ли да видя багажа ви?
Извинете, нямаме време. Извинете ме.
Биологически мостри. Имам нужните документи.
Налага се да отворите това. - Да го отворя ли?!
Разбира се.
Мамо, виж, гледай самолетите!
Извинете ме! - Наредете се на опашката!
Виждате ли? Биообразец. Проверете документите. Всичко е наред.
Празно е. - Да, изглежда празно.
Но ви уверявам, че не е празно.
Не, вие разберете и чакайте. - Онзи носи смъртоносен вирус.
Виждате ли? Невидим за невъоръжено око.
Дори няма никакъв мирис. - Не е необходимо, господине.
Заповядайте. Благодаря, че сътрудничихте. Приятен полет.
Да, наричам те пълна идиотка.
Един момент, ако обичате.
Ето го там. Носи смъртоносен вирус. Спрете го, моля ви!
Полиция!
Пази се!
Не!...
Извинете ме.
Безсрамие. Всичкото това насилие, цялата тази лудост...
Стрелят дори по летищата.
Може да се каже, че сме застрашен вид,
ние, човеците.
Мисля, че сте права.
Мисля, че го казахте пределно точно!
Приятно ми е, казвам се Джоунс.
Работя в застраховането.
Превод Албена Христофорова
ТВ рип субтитри от JJD @ 2020 YavkA.net