Смяташ ли, че съм садистичен тип?
Знаеш ли, момиченце,
иска ми се да вярвам,
че осъзнаваш отлично, че няма нищо садистично...
УМА ТЪРМАН
... в моите дела.
Не, малката, в този миг,
ме виждаш в най-мазохистичната ми форма.
Бил...
Бебето е твое.
Изглеждах мъртва, нали? Но не бях.
Не защото някой ме пощади, уверявам ви.
Последният куршум на Бил ме прати в кома,
от която не излязох 4 години.
Когато се събудих, се впуснах в това,
което по филмовите реклами наричат "кървава вендета".
Вилнях и беснях,
докато жаждата ми за кръв се задоволи.
Избих много хора, за да стигна дотук.
Остана ми само един.
Последният.
Онзи, към когото съм се запътила.
Единственият оцелял.
И когато стигна края на пътя си,
ще убия Бил.
ВТОРА ЧАСТ
ФИЛМ НА КУЕНТИН ТАРАНТИНО
ШЕСТА ГЛАВА
КАСАПНИЦАТА В ОБРЕДНИЯ ДОМ
Инцидентът в обредния дом, който сложи началото
на тази страшна история, оттогава се превърна в легенда.
"Клането в обреден дом "Ту Пайнс". Така го наричаше пресата.
Местните новини го отразиха като "Касапницата в обредния дом".
Как се е случило, кой е присъствал,
колцина са избити и кой е убиецът,
версиите се различават според това, кой разказва историята.
В действителност
касапницата не стана по време на сватбата.
Беше репетиция за сватба.
Като стигнем до частта, където казвам "Целунете булката",
можете да целунете булката,
но не й пъхайте език в устата.
На приятелите ви им е смешно,
но родителите ви ще се сконфузят.
Ще се опитаме да се въздържим.
Имате ли любима песен?
"Обичай ме нежно" става ли? Нея мога да я свиря.
"Обичай ме нежно" ни устройва.
Руфъс е велик.
Руфъс, с кого каза, че си свирил? - Руфъс Томас.
Бил съм в "Дрелс", в "Дрифтърс", в "Коустърс",
свирих в "Генг" и дори в "Баркей".
Който минеше през Тексас, свирех за него.
Руфъс е велик.
Пропуснах ли нещо?
Да, разпределението на местата. - Благодаря ти, майчице.
Обикновено половината места са за гостите на булката,
а половината - за младоженеца.
Но тъй като булката няма гости, а тези на младоженеца са много...
И идват чак от Оклахома. - Именно.
Не виждам проблем гостите на младоженеца да заемат всички места.
Нали, майко? - Точно така.
Но, миличка, би било добре и ти да поканиш някого.
Това показва съпричастност. - Никого си нямам.
Освен Томи и приятелите ни.
Нямаш ли си семейство? - Работя по въпроса.
Г-жо Хармъни, ние сме семейството на това ангелче.
Не се чувствам много добре, а тази кучка ми лази по нервите.
Ще изляза навън да глътна малко чист въздух.
Прощавайте, отче. Тя ще излезе да глътне въздух.
Положението й е деликатно.
Нуждае се от няколко минути да се съвземе.
Здравей, малката.
Как ме намери? - Аз съм номер едно.
Какво правиш тук?
Какво правя ли?
До преди миг свирех на флейтата си.
А сега се наслаждавам на най-красивата булка на света.
Защо си дошъл? - Да те погледна за последно.
Ще бъдеш ли мил? - През живота си не съм бил мил.
Но сега ще се постарая да съм любезен.
Винаги съм ти казвала, че най обичам добрата ти страна.
Затова си единствената, която я е видяла.
Виждам, че печеш кифла във фурната.
Бременна съм.
Боже мили. Твоят младеж не си губи времето.
Виждал ли си Томи?
Едрият мъж в смокинга? - Да.
Видях го.
Харесва ми косата му.
Обеща да си мил.
Казах, че ще се постарая. Едва ли е обещание.
Но ти си права.
С какво си изкарва хляба младежът?
Държи магазин за грамофонни плочи в Ел Пасо.
Любител на музиката значи. - Да, обича музиката.
Като всички нас.
А ти как се прехранваш?
Работя в магазина му.
Така ли било?
Сега ми се изясни картинката.
Харесва ли ти? - Да, много, умнико.
Цял ден слушам музика, разговарям за музика.
Чудесно е.
Момиченцето ми ще порасне в здравословно обкръжение.
В сравнение с пътуването по света
и ликвидирането на хора за огромни суми?
Именно. - Е, стара приятелко,
всеки сам си сърба попарата.
Както и да е, да оставим празните приказки,
нямам търпение да се запозная с момчето ти.
Малко или много се интересувам за кого се омъжва момичето ми.
Искаш ли да дойдеш на сватбата? - Ако съм от страната на булката.
Малко ще ти е самотно там.
При теб открай време е самотно.
Но не бих седнал никъде другаде.
Ти споходи най-прекрасния ми сън.
Ето го Томи. Наричай ме Арлийн.
Ти трябва да си Томи. Арлийн ми разказа за теб.
Добре ли си, миличка? - Прекрасно.
Томи, запознай се с баща ми.
Господи!
Това е чудесно. Много се радвам да ви видя, сър.
Татко. - Наричай ме Бил.
Много ми е приятно, Бил. Арлийн каза, че няма да дойдете.
Изненада. - Такъв си е татко, пълен с изненади.
В това отношение крушата не пада по-далеч от дървото.
Кога пристигнахте? - Току-що.
Направо от Австралия? - Разбира се.
Татко, обясних на Томи, че си в сребърната мина
и няма как да се свържем с теб. - За наше щастие сте се объркали.
И така, какви ги вършите вие?
Чувал съм за сватбени репетиции, но не и със сватбените тоалети.
Защо да даваме луди пари за дрехи, които ще облечем само веднъж?
А и Арлийн е толкова красива в бялата рокля.
Затова решихме да си ги поносим.
Чувал съм, че е лош късмет
младоженецът да види булката в сватбена рокля преди церемонията.
Обичам да рискувам.
Разбирам те напълно. - Синко,
имаме си и друга работа. - И още как.
Остава ни още една репетиция. Защо не седнете...
Какво говоря? Вие трябва да я доведете до олтара!
Томи, татко не е по ритуалите. По-удобно ще му е при гостите.
Наистина ли? - Много искате от мен.
Както кажете. Нека поне излезем довечера да празнуваме.
Само ако аз платя сметката.
Добре. А сега трябва да продължим.
Може ли да гледам? - Разбира се, седнете.
Коя е страната на булката? - Ето тук.
Майко, започваме.
Синко, относно обета...
Бил...
Исках само да ти кажа... - Нищо не ми дължиш.
Щом искаш този мъж, застани до него.
Хубава ли съм? - О, да.
Благодаря ти.
Много по-просто ще е... Да ме вземат мътните!
Искаш да кажеш, че е избила 88 бодигарда,
преди да стигне до О-Рен? - Не са били 88.
Само се наричат Лудите 88. - Че защо?
Не знам, звучи им готино.
Както и да е, всички са паднали под меча й Ханцо.
Тя има ли меч Ханцо? - Той й е направил.
Нали се закле да не прави повече мечове?
Очевидно е нарушил клетвата си.
Проклетите японци са по-злопаметни и от слон.
Или може би ти умееш да провокираш най-лошото у хората.
Знам, че въпросът ми е нелеп, още преди да съм го задал,
но дали случайно не пазиш твоя меч?
Ами...
Отдавна съм го заложил.
Заложил си меч на Хатори Ханцо?
Да.
Той беше безценен.
Не и в Ел Пасо.
В Ел Пасо ми дадоха 250 долара за него.
Аз съм бияч в еротичен бар, Бил.
Ако тя иска да се бие с мен, нека дойде в бара.
Знам, че отдавна не сме си говорили.
А последният ни разговор не беше от приятните.
Но е крайно време да преодолееш гнева си към мен
и да се уплашиш от..., защото тя идва да те убие.
И ако не приемеш помощта ми, не се и съмнявам, че ще успее.
Не бягам от вината си и не се крия от наказанието.
Не може ли да забравим миналото?
Тази жена има защо да търси отмъщение.
А ние заслужаваме да умрем.
Но от друга страна,
тя също не е светица.
Затова ще почакаме
и ще видим.
СЕДМА ГЛАВА Самотният гроб на Пола Шулц
Пак закъсня.
Бъд, не познаваш ли часовника?
Няма жива душа бе, човек. - Бъд ли дойде?
Веднага да се довлече при мен! - Добре.
Бъд, Лари иска да поговорите.
Смръкни една доза да се почувстваш бял човек.
Търсил си ме.
Не знам на коя автомивка си бачкал преди,
щом са те оставяли да закъсняваш по 20 минути,
но не съм ти бил шеф. - Да изляза ли?
Стой и гледай. - Лари.
Тук няма жива душа.
Нямало жива душа, Лари.
Какво искаш да кажеш? Че нямаме нужда от теб.
Искам да кажа, че аз съм биячът,
а няма кого да бия.
Искаш да кажеш, че причината да не вършиш работата,
за която аз ти плащам, е, че няма работа?
Не. - А какво ми обясняваш?
В какво ме убеждаваш? Че си досаден като лайно на ръкава?
Едно ще ти кажа, Бъди.
Мисля, че ме убеди.
Да погледнем календара. Време е за равносметка.
Равносметка за Бъди. Утре ще работиш ли?
Да. - Не, няма.
Дори не знаеш кой ден си на смяна. Утре не си на работа,
но си на смяна в сряда. Скивай сега.
В четвъртък работиш ли? - Да.
Не мисля. Петък?
Зачерквам ти името. - Щом казваш.
Събота? Зачерквам ти името.
В понеделник отиваш на майната си. Харесва ли ти така?
Като ви резна кинтите, тогава разбирате от дума.
Сега си заминавай и чакай да ти се обадя.
Преди да излезеш се обади на Ракетата, има една работа за теб.
И шапката.
Шибаната шапка.
Колко пъти съм ти казвал да не слагаш шибаната шапка тук!
Клиентите носят шапка. - На тях не съм им шеф.
На теб съм ти шеф.
И ти казвам да си държиш селяндурската шапка вкъщи.
Бъд, тоалетната пак се развали.
Целият под е в лайняна вода.
Добре.
Ракета...
Ще го почистя.
Това успокои ли те малко?
Трудно е да си зъл с двойна доза бертолетова сол
дълбоко в циците.
А като нямам цици,
големи и хубави като твоите,
не мога дори да си представя как яко смъди от солта.
А и да ти кажа,
не искам да си представям.
Аз печеля.
Бил? - Другият брат, проклета кучко.
Бъд. - Бинго.
На какво дължа това съмнително удоволствие?
Току-що спипах каубойката, която мислехте за неуловима.
Уби ли я?
Все още не.
Напълних я с бертолетова сол.
Толкоз е крехка, че мога да я пребия с камък.
Както и да е,
познай какво държа в ръчицата си. - Какво?
Чистак нов меч Хатори Ханцо.
Казвам ти, Ел, по-остър не съм виждал.
Колко му искаш? - Трудно ми е да определя.
Нали се води за безценен. - Какво искаш?
Кльощавият ти задник да кацне тук
с милион долара кеш утре сутрин.
И ще получиш най-великия меч, сътворен от човешка ръка.
Как ти звучи? - Става, при едно условие.
Какво? - Искам тя да страда
до последния си дъх.
Е, скъпа ми Ел,
това ти го гарантирам.
Тогава ще се видим сутринта, милионерче.
Отвори очички.
Яйца с бекон.
Готов съм.
Измъкни ме от тази дупка.
Само й виж очичките.
Бясна е кучката.
Какво ти казах?
Виждал ли си по-сладка блондинка?
Не си виждал по-голяма сладурана, нали?
Има и по-красиви.
Имаш ли да кажеш нещо?
Белите мацки му викат на това мълчаливо презрение.
А ние се правим, че страдаме.
Хвани я за краката, аз ще мина откъм главата.
Ей, червейче, виждаш ли това?
Виждаш го, нали?
Това е лютив спрей.
Тази вечер ще те погреба.
Нямаш право на избор.
Искам да те заровя.
Мислех да те заровя...
С това.
Но ако ще се държиш като кучка,
ще те напръскам право в очните ябълки.
Ще ти прогоря тиквата.
Тогава ще си сляпа,
ще изгаряш от болка
и ще си погребана жива.
Какво избираш, сестро?
Мъдро решение.
Това е, задето разби сърцето на брат ми.
ОСМА ГЛАВА Жестоката школа на Пай Мей
Едно време в Китай,
някои смятат, че е било около 1003 година,
главният жрец на клана на Белия Лотус, Пай Мей
си вървял по пътя и си мислел това,
което един мъж с безкрайната сила на Пай Мей може да си мисли,
с други думи - кой знае какво.
Тогава срещу него се появил един монах от Шаолин,
който вървял в обратната посока.
Когато монахът и жрецът пресекли пътищата си,
Пай Мей в невероятен изблик на благосклонност,
кимнал на монаха едва доловимо.
Кимването не получило отговор.
Дали монахът от Шаолин е имал намерение да обиди Пай Мей?
Или просто не е забелязал благосклонния социален жест?
Мотивите на монаха останали незнайни.
Но последиците са повече от известни.
На следното утро Пай Мей се появил в манастира Шаолин
и поискал от главния монах да даде главата си на Пай Мей,
за да плати за обидата.
Монахът първо се опитал да успокои Пай Мей,
но открил единствено, че Пай Мей е неутешим.
Така започнало клането в манастира Шаолин,
където 60 монаси погинали от ръцете на Белите лотуси.
И така започнала легендата
за хватката на Пай Мей - Експлодиращото сърце.
Каква е тази хватка Експлодиращо сърце?
Просто казано - най-смъртната техника във всички бойни изкуства.
С пръстите се нанася удар в пет различни точки на тялото,
след което можеш да си отидеш.
Но направиш ли пет крачки,
сърцето ти експлодира в тялото
и падаш на земята мъртъв.
Той научи ли те на тази хватка? - Не.
На никого не показва техниката на Експлодиращото сърце.
Едно от нещата,
които винаги съм харесвал у теб, малката,
че изглеждаш твърде мъдра за годините.
Позволи ми да ти дам един съвет като на мъдър човек.
Каквото и да ти каже Пай Мей,
подчини му се.
Ако за миг го стрелнеш с непокорен поглед,
ще ти изкара окото.
Ако проявиш американския си неспокоен дух,
ще ти прекърши врата като вейка.
И там ще е краят на историята ти.
Ще те приеме като своя ученичка.
Какво стана с теб? Сбихте ли се?
Приятелско съревнование. - Защо ще ме приеме?
Защото е стар човек.
И като всички дъртаци,
остарее ли, става самотен.
Което не променя злия им нрав,
но ги учи да ценят компанията.
Като погледна тези стъпала, всичко ме заболява.
Ще си видиш ангелите, като помъкнеш кофите с вода по тях.
Кога ще се видим отново? - Любимата ми песен от 70-те.
Какво? - Нищо.
Щом ми съобщи, че си готова. - А кога ще стане това?
Зависи изцяло от теб, мила моя.
Помни, никакъв сарказъм, никакво бунтуване.
Поне не през първата година. Нека посвикне с теб.
Мрази белите, ненавижда американците,
а към жените изпитва само презрение.
Така че в твоя случай ще му трябва повечко време.
Учителю...
Мандаринският ти е ужасен.
Ушите ме заболяват от него.
Цвилиш като муле.
Ще отвръщаш, само ако ти заговоря.
Разбираш ли кантон?
Говоря японски много добре. - Не те питам за японски.
Попитах говориш ли кантон?
Малко.
Тук си да учиш тайните на кунг фу, не чужди езици.
Ако не ме разбираш, ще ти говоря като на куче.
Ще ти крещя, ще ти соча, ще те бия с пръчка.
Бил е твоят учител, нали?
Да.
Бил ми каза, че не си съвсем невежа.
Какви умения притежаваш?
Владея стила Тигър-Жерав.
И съм добре обучена в изящното изкуство на самурайския меч.
Не ме разсмивай!
Изящното ти изкуство е годно само за дебелите японски глави.
Гневът ти ме забавлява.
Смяташ ли, че си ми достоен враг? - Не.
Осъзнаваш ли, че мога да те убия? - Да.
Да умреш ли искаш? - Не.
Тогава си глупачка. Много си глупава.
Стани и ела да погледна глупавото ти лице.
Стани.
Е, глупава приятелко, какво можеш да правиш добре?
Какво има? Да не ти пресъхна гърлото?
Да, ти говориш японски.
Мразя проклетите японци.
Иди до оградата.
Вземи един меч.
Да видим колко си добра.
Ако ми нанесеш поне един удар,
ще ти се поклоня и ще те нарека моя учителка.
Имаш чудесен изглед към краката ми оттук.
Боравенето ти с меч е в най-добрия случай аматьорско.
Уменията ти в кунг фу са достойни за съжаление.
Поканих те да покажеш какво можеш...
Ти нищо не направи!
Да видим твоя Тигър-Жерав срещу моя Орлов нокът.
Като всички жени янки, можеш само да поръчваш в ресторант
и да харчиш парите на мъжа си.
Боли, нали? - Да!
Ако пожелая, мога да ти откъсна ръката.
Моля те, недей.
Сега тази ръка е моя. Ще правя с нея каквото пожелая.
Опитай да ме спреш.
Не мога! - Защото си безпомощна?
Да!
Чувствала ли си такава болка преди? - Не.
Пред мен си безпомощна като червей пред орел, нали?
Да! - Това е само началото!
Искаш ли да притежаваш такава сила?
Да.
Обучението ти ще започне утре.
Тъй като ръката ти ми принадлежи, искам да е силна.
Можеш ли да направиш това?
Да, но не толкова отблизо. - Значи не можеш.
А ако врагът ти е на 5 см от теб, какво ще сториш?
Ще се свиеш страхливо
или ще го удариш с юмрук?
Започвай!
Дървото трябва да се бои от ръката ти, а не обратното.
Нищо чудно, че не можеш.
Ти се предаваш, преди да започнеш.
Ако искаш да ядеш като куче,
ще спиш навън като куче.
Ако искаш да спиш като човек,
вземи пръчиците и яж като човек.
Добре, Пай Мей.
Идвам.
ПОЛА ШУЛЦ
Може ли чаша вода, ако обичате?
ДЕВЕТА ГЛАВА ЕЛ И АЗ
На това ли се вика тексаско погребение?
Шапка ти свалям, Бъд. Ужасен начин да пукнеш.
Какво име пише на надгробната плоча?
Пола.
Шулц.
Може ли да погледна меча? - Това ли са парите ми?
Точно те. - Мечът е твой.
Какво каза? - Това ли е меч Хатори Ханцо?
Това е Ханцо, да.
Бил каза, че някога си имал такъв.
Имах някога. - Можеш ли да го сравниш с този?
Ако ще сравняваш меч Ханцо,
можеш да го сравниш с всеки меч, но не и с друг Хатори Ханцо.
Ето, накваси си гърлото.
Какво изпитваш, облекчение или съжаление?
Какво?
Казват, че убиец номер едно на старите хора
е пенсионирането.
Ако имаш работа,
живееш по-дълго, за да можеш да я свършиш.
Винаги съм го прилагал за воините и техните врагове.
Връзката е същата.
След като повече няма да срещнеш врага си на бойното поле,
какво изпитваш?
Облекчение?
Или съжаление?
По-малко и от двете. - Я се скрий.
Знам, че изпитваш и двете.
Но все едното е повече.
Въпросът е накъде натежават везните.
Съжаление.
Не можеш да го отречеш на девойчето.
Никой не е изигравал Бил по-добре от нея.
Той я смяташе за много умна.
Опитах се да му кажа, че е умна, но като за блондинка.
Много благодарности.
Прощавай, Бъд, малко е невъзпитано от моя страна.
Пропуснах да ти представя приятелката си, черната мамба.
Черна мамба, това е Бъд.
Преди да я избера, я проверих в Интернет.
Удивително създание е черната мамба.
Слушай само.
"В Африка има поговорка: В джунглата може да те убие слон,
може да те убие леопард, може да те убие черна мамба.
Но само черната мамба ще те убие със сигурност.
Наричат я Въплъщението на смъртта."
Готино, нали?
"Невротоксичната й отрова е най-ефективната в природата
и причинява пълна парализа.
Отровата на черната мамба убива човек за 4 часа,
ако захапването е на глезена или палеца.
Но ухапване по лицето или тялото причинява смърт след 20 минути."
А сега чуй това, защото лично те засяга.
"Количеството отрова от едно ухапване е гаргантюанско."
Харесвам тази дума "гаргантюанско". Рядко се удава случай да я ползвам.
"Ако не се третира веднага с противоотрова,
10-15 милиграма са фатални за човек.
А черната мамба вкарва от 100 до 400 мг с едно ухапване."
А сега...
в тези последни, мъчителни мигове от живота ти,
ще отговоря на въпроса, който ми зададе.
Точно в този момент
изпитвам най-вече съжаление.
Съжаление, че най-великият воин, когото съм срещала,
е намерила смъртта си, благодарение на селяндур,
на нищожество и пияница като теб.
Тази жена заслужаваше повече.
Бил...
Имам неприятна вест за теб.
Брат ти е мъртъв.
Много съжалявам, скъпи.
Пуснала е черна мамба в караваната му.
Елиминирах я, скъпи, мъртва е.
Ще го кажа така.
Ако си в сантиментално настроение, отиди в Барстоу, Калифорния.
Разходи се до цветарницата и купи някоя китка.
Занеси ги на гробището Хънтингтън,
потърси надгробната плоча на Пола Шулц и ги положи на гроба.
Защото пред теб ще е лобното място на Беатрикс Кидо.
Марти Кътросър? - Тук.
Мелани Хархаус? Беатрикс Кидо? - Тук.
Ще дойда след 4 часа. Искаш ли да се отбия?
Не, ако ти трябвам, ще съм до теб.
Потеглям. Запали една трева, аз идвам.
Гадост.
"На брат ми Бъд, единствения мъж, когото обичам, Бил."
Какво е това?
Мечът Ханцо на Бъд.
Той каза, че го е заложил.
Излиза, че е лъжец, нали?
Ел. - Би.
Открай време съм любопитна.
Сподели по женски.
Какво каза на Пай Мей, за да ти изкара окото?
Нарекох го дърт нещастник.
Лоша идея.
Знаеш ли какво направих после?
Отрових дъртия нещастник.
Харесват ли ти рибешките глави, дърт нещастнико?
Отрових му рибешките глави.
Ел, лъжлива кучко...
Давам ти дума...
Казах му, че за мен думата на дърт нещастник като него
не струва пукната пара.
Точно така. Убих учителя ти.
А сега ще убия и теб.
Със собствения ти меч при това,
който в най-близко бъдеще ще стане мой меч.
Кучко...
Ти нямаш бъдеще.
Не виждам!
Мръсна кучка!
Ще те убия! Мъртва си!
Мъртва си!
Кучка!
Ще те убия, кучко!
Ще те спипам!
Ще те убия!
Къде си? Само да те пипна!
Къде си? Идвам, кучко!
Мъртва си!
Мамка му!
ПОСЛЕДНАТА ГЛАВА ЛИЦЕ В ЛИЦЕ
Като повечето мъже без баща Бил колекционираше бащински образи.
Първият беше на Естебан Вехейо. Сводник и приятел на майка му.
Държеше бардак в Акуна, Мексико.
Личната му армия, Братята Акуна, бе съставена от деца на курвите му.
И те управляваха Акуна.
А той управляваше Братята Акуна.
На преклонните 80 години, този пенсиониран джентълмен
щеше да ме насочи към Бил.
Сеньор Естебан Вехейо?
Да. - Може ли да седна?
Само ако ме наричате Естебан. - Може ли да седна, Естебан?
Заповядайте.
Американка? - Да.
Говоря малко испански. - Не, предпочитам английски.
От доста време не съм говорил,
но с удоволствие ще го упражня в такава прекрасна компания.
За мен е чест да съм във вашата изискана компания.
Предупреждавам ви, госпожице,
че съм много податлив на ласкателство.
Как мога да ви услужа?
Къде е Бил?
Вие трябва да се Беатрикс.
Виждам с какво сте го привлякла.
Бил беше само на 5 годинки, когато го заведох на кино.
В главната роля беше Лана Търнър.
"Пощальонът звъни два пъти" с Джон Гарфилдс.
Щом тя се появеше на екрана,
Бил започваше да си смуче пръстта чак неприлично.
Тогава разбрах, че момчето ще си губи ума по блондинките.
Да си загубиш ума по жена като теб
си е съвсем в реда на нещата.
Ако се бяхме срещнали, докато бях в бизнеса,
ти щеше да си първата ми дама.
Поласкана съм. - Има защо.
Бяха ми казали, че си с пикап.
Котенцето ми умря. - Нямаш си котенце.
Бил в главата ли те простреля? - Да.
Аз щях да съм по-мил. Щях само да те обезобразя.
Прости ми. Пийни едно с мен.
Кларита.
Идвам.
За какво си говорихме?
За Бил.
Къде е Бил?
Къде е Бил...
Бил е във Вила Куатро, по пътя към Салина.
Ще ти нарисувам карта.
Бил ми е като син.
Знаеш ли защо ти помагам? - Не.
Защото той би го искал.
Не ми се вярва.
Иначе как ще те види отново.
Не мърдай, мамче. - Бум, бум!
Тя ни улучи. Умирам!
Умирам...
Падай, миличка, мама ни улучи.
Но Каубойката не знаеше, че малката Биби се преструва,
защото е неуловима за куршуми.
Аз съм неуловима за куршуми, мамо. - Лягай, нали се преструваш.
И докато убийцата пристъпваше към трупа, пронизан от куршуми,
малката Биби стреля.
Бум, бум!
Мъртва си, мамче, умирай.
Биби.
Биби...
Трябваше да се досетя.
Ти си най-добрата.
Мамо, не умирай. Само си играя.
Знам.
Казах й, че спиш, но един ден ще се събудиш
и ще дойдеш при нея.
А тя ме попита:
"Как ще ме познае мама, щом е проспала раждането ми?"
На което отговорих:
"Мама ще те познае, защото те е сънувала."
Така й казах.
Ти сънуваше ли ме, както аз теб?
Всяка нощ, миличка.
Много време чаках да се събудиш, мамо.
Дай да те погледна.
Господи, какво красиво момиченце...
И ти си красива, мамо.
Кажи на мама какво каза, като ти показах снимката й.
Хайде, срамежливке.
Много добре помниш.
Кажи на мама, тя ще се зарадва.
Кажи й. - Казах:
"Ти си най-най-красивата жена, която съм виждала на света."
Самата истина. Точно така каза.
Биби, мама има най-красивата коса на целия свят, нали?
Да. - По-хубава от красива.
Кое е по-хубаво от красиво? - Разкошно.
Много добре. Разкошно...
Мама е разкошна.
Знаеш ли, миличка, мама се сърди на татко.
Защо, да не си лош татко? - Боя се, че да.
Бях ужасен татко.
Нашето момиченце научи истината за живота и смъртта онзи ден.
Кажи на мама какво стана с Емилио.
Убих го.
Емилио е златната й рибка. - Беше моята рибка.
Онзи ден нахлу в стаята ми с рибката в ръка, разплакана:
"Тате, Емилио е мъртъв."
"Така ли?", попитах, "Колко тъжно". "И как умря?"
А ти какво ми отговори? - Настъпих го.
Всъщност, госпожичке, стратегическото ти обяснение беше:
"Случайно го настъпих."
При което аз запитах: "Как така крачето ти влезе в аквариума?"
А тя каза: "Не, Емилио беше на пода, когато го настъпих."
Сюжетът се задълбочава.
"А как се озова Емилио на пода?"
Мамо, ти би се гордяла с нея.
Тя не излъга.
Каза, че изкарала Емилио от аквариума
и го сложила на пода.
Какво правеше Емилио на пода?
Мяташе се.
А ти го настъпи?
А когато си вдигна крачето, какво правеше Емилио?
Нищо. - Спря да се мята, нали?
Тя ми каза после,
че в мига, когато е видяла, че Емилио не се мята,
е разбрала какво е направила.
Нима това не е перфектната метафора на живота и смъртта?
Рибката, която се мята на килима и рибката, която не помръдва.
Толкова е ясно, че дори 4-годишно дете без представа за смъртта
разбира какво се е случило.
Обичаше Емилио, нали?
И аз обичам мама. Но постъпих с нея, както ти си постъпила с Емилио.
Настъпил си мама? - По-лошо.
Прострелях мама.
Не наужким, както си играем, а наистина.
Искаше да видиш какво ще стане ли?
Не, знаех какво ще стане с мама.
Не знаех какво ще стане с мен, когато застрелям мама.
И какво стана? - Беше ми много тъжно.
Тогава научих, че когато направиш някои неща,
няма връщане назад.
А какво стана с мама?
Защо не попиташ нея? - Боля ли те, мамо?
Не, миличка.
Вече не ме боли.
Лошо ли ти стана? - Не.
Заспах.
Затова не бях до теб.
Но сега си будна, нали, мамо?
Съвсем будна, красавице.
Биби, искаш ли мама да погледа видео с теб, преди да заспиш?
Мамо, искаш ли да погледаме видео? - Да, с удоволствие.
Какво искаш да гледаш? - "Отмъстителят Шогун".
Много е дълъг. - Не чак толкова.
Добре, тогава ще ви оставя, дами.
Когато бях малък, баща ми беше прочут.
Беше най-великият самурай на империята.
Шогунът го назначи за екзекутор.
Той отсече главите на 131 благородници.
Когато татко се прибереше при мама и я виждаше,
забравяше за убийствата. Той не се боеше от Шогуна,
но Шогунът се боеше от него. Затова ни сполетя бедата.
Една нощ Шогунът прати...
Възхищавах се на меча ти.
Истински шедьовър.
Като стана дума, как е Ханцо-сан?
Добре е.
Научи ли се да прави суши?
Не можах да повярвам. Как го убеди да ти направи меч?
Лесно. Споменах името ти.
Свършило е работа.
Идеята ти, предполагам, е да кръстосаме мечовете Ханцо?
По случайност хасиендата има собствен плаж,
който по друга случайност е особено красив на лунна светлина.
И още една случайност е, че тази нощ има пълнолуние.
Затова, боецо, ако искаш битка с меч,
ти предлагам плажа.
Но ако предпочиташ старата школа, която знаеш, че уважавам,
може да изчакаме до зори и да се накълцаме при изгрев-слънце.
Ако не се кротнеш, ще трябва да ти пръсна капачката.
Чувал съм, че е крайно болезнено.
Майтапя се.
И така, като стане дума за теб
и за нас...
Имам няколко висящи въпроса.
И преди тази история за кърваво отмъщение да стигне кулминацията си,
ще ти ги задам и ще очаквам да чуя истината.
Но тук е дилемата.
Защото стане ли дума за мен,
вярвам, че си напълно неспособна да кажеш истината,
особено пред мен и най-вече пред себе си.
А що се отнася до мен,
аз съм напълно неспособен
да повярвам и на една твоя дума.
Как предлагаш да решим дилемата?
По една случайност,
имам решение.
Улучих!
По дяволите!
С какво ме простреля?
Най-великото ми изобретение, или поне любимото ми.
Не пипай или ще ти вкарам една в бузата.
Течността в тази стрела вече се отправя по вените ти.
Той е изключително мощен и непогрешим серум на истината.
Наричам го "Безспорната истина".
Два пъти по-силен е от содния пентотал и няма странични ефекти.
Освен лекия пристъп на еуфория. Усещаш ли?
Еуфорията ли? - Да.
Не. - Много жалко.
Както знаеш, обожавам комикси.
Особено такива за супергерои.
Считам митологията на супергероите за завладяваща.
Вземи любимия ми Супермен.
Комиксът не е кой знае какво, нито е добре нарисуван.
Но митологията не само е велика, а направо е уникална.
Кога ще подейства тази гадост? - След две минути.
Точно да довърша мисълта си.
Принципът на митологията на супергероите
е, че всеки супергерой има алтернативно его.
Батман е Брус Уейн, Спайдърмен е Питър Паркър.
Когато героят се събуди сутрин, той си е Питър Паркър.
Слага си костюм, за да стане Спайдърмен.
В това отношение Супермен е уникален.
Той не е станал Супермен, той си е роден Супермен.
Когато се събуди сутрин, той си е Супермен.
Алтернативното му его е Кларк Кент.
Костюмът му с червеното "С"
е одеялото, с което го е намерило семейство Кент като бебе.
Това са неговите дрехи.
А облеклото на Кент, очилата и костюмът му са прикритието.
Костюмът, който носи, за да се слее с нас.
Кларк Кент е мнението на Супермен за нас.
А какви са характеристиките на Кларк Кент?
Той е слаб,
неуверен в себе си,
страхливец.
Кларк Кент е критиката на Супермен към човешката раса.
Нещо като Беатрикс Кидо и г-жа Томи Плимптън.
Разбирам. Схванах мисълта ти.
Ти щеше да носиш костюма на Арлийн Плимптън,
но си родена Беатрикс Кидо.
И всяка сутрин щеше да се будиш като Беатрикс Кидо.
Можеш да извадиш иглата.
Супергерой ли ме наричаш? - Наричам те убиец.
Ти си родена за убиец.
Такава си била и такава ще си останеш.
Преместването ти в Ел Пасо, работата в музикалния магазин,
посещението на кино с Томи, изрязването на фишове,
това щеше да си ти в костюма на работна пчеличка.
Опитът ти да се смесиш с кошера.
Но ти не си работна пчеличка.
Ти си пчела-убиец.
И колкото и бира да изпиеш и барбекюта да погълнеш,
колкото и да си заоблиш задника,
нищо на света не би те променило.
Първи въпрос,
вярваше ли наистина, че животът в Ел Пасо би те ощастливил?
Не.
Но щях да имам Биби.
Не ме разбирай грешно. Ти щеше да си идеална майка.
Но ти си убийца.
Онези, които уби, за да ме откриеш, ти доставиха удоволствие, нали?
Да.
Всеки един от тях?
Да.
Това беше за загрявка.
А сега идва въпросът за голямата награда.
Защо избяга от мен с бебето ми?
Помниш ли последната задача, която ми възложи?
Разбира се.
Лиса Уонг.
Сутринта, когато заминах, ми стана зле.
Повърнах в самолета.
Тогава си помислих: "Може би съм бременна."
"Лесни за употреба. Свалете капачето и уринирайте.
Точен резултат само след 90 секунди.
Ще разберете резултата от лентата."
По дяволите. - Това, което не знаех, беше,
че по време на пътуването съм разпозната.
Лиса Уонг не се забави дълго да ми прати свой убиец."
Мога ли да ви помогна? - Карън Ким, управител.
Нося ви подарък за добре дошли. - Много мило.
Оставете го пред вратата.
Бива си те с тази пушка. - Истински хирург съм.
Слушай, кучко. Аз съм по-добра от Ани Оукли.
Мога да ти отнеса главата. - Преди това ще те гръмна в челото.
По-добре да го обсъдим.
Карън...
Току-що разбрах, в самия този момент,
миг преди да ми пробиеш вратата,
разбрах, че съм бременна. - Какви ги дрънкаш?
На пода до вратата има лентичка, на която пише, че съм бременна.
Друг път.
Във всеки друг момент щеше да си 100% права.
Но сега си 100% в грешка.
Аз съм най-опасната жена на света.
Но в този миг умирам от страх за бебето си.
Моля те.
Погледни лентичката.
Моля те.
Не мърдай оттам.
Не знам какво означава това. - Пише го на кутийката.
"Лесно за употреба. Свали капачето и уринирай."
Синьото значи бременност. - Ще си го прочета сама.
Добре. Да кажем, че ти вярвам, и какво?
Върви си у дома.
Аз ще сторя същото.
Честито.
Преди тази лента да посинее, бях жена, и то твоята жена.
Бях убиец, готов да убива за теб.
Преди тази лента да посинее, бих скочила от мотор на влак.
Заради теб.
Но щом лентата посиня, повече не можех да правя това.
Вече не.
Защото щях да стана майка.
Разбираш ли?
Да.
Но защо не ми каза тогава?
Защото щеше да я поискаш.
А аз не исках да ти я дам.
Нямаш право на такова решение. - Да.
Но беше правилното решение, което взех за дъщеря си.
Тя заслужаваше да се роди невинна и свободна.
А с теб би се родила в свят, който не е за нея.
Трябваше да избирам.
Избрах нея.
Ако преди пет години,
трябваше да направя списък на невъзможните неща,
това да ме простреляш с куршум в главата,
би било на първо място.
Грешала съм, нали?
Съжалявам. Това въпрос ли беше?
Ако питаш дали е невъзможно, оказва се, че не е.
Защо?
Когато не се върна,
предположих, че Лиса Уонг или някой друг те е убил.
Имай предвид,
че да оставиш човек да тъне в заблуда за смъртта на любим,
е адски жестоко.
Три месеца скърбих.
На третия месец траур те открих.
Не търсих теб. Издирвах убийците ти.
Но намерих теб.
И то в какво положение?
Не само че си жива,
а и ще се жениш за някакъв нещастник.
При това бременна.
Преиграх.
Преиграл си? Това ли ти е обяснението?
Не съм ти обещал обяснения, а само истината.
Но ако съм твърде метафоричен, нека го кажа буквално.
Аз съм убиец.
Аз съм безмилостен звяр и ти го знаеш.
Има известни последици, когато разбиеш сърцето на безмилостен звяр.
И ти понесе част от тях.
Толкова ли те изненадана реакцията? - Да.
Изненада ме.
Дали бе способен да сториш това?
Да, разбира се.
Но и за миг не помислих, че би го причинил на мен.
Съжалявам, малката. Заблудила си се.
С теб имаме неуредени сметки.
Миличка, не се шегувай.
Пай Мей ти е показал Експлодиращото сърце?
Да.
Защо не ми каза?
Не знам.
Защото...
... съм лош човек.
Не.
Не си лош човек.
Страхотен човек си.
Моят любим човек.
Но от време на време си истинска кучка.
Как изглеждам?
Изглеждаш готов.
На следващото утро
Ето го малкото цвете.
Добро утро, г-н и г-жа Америка, да чуем днешните новини.
Имате ли сврака у дома? Ако имате, сте щастливци.
Свраката е най-чаровната птица и най-добрият приятел на фермера.
Бъдете мил с нея и помнете, свраката заслужава вашето уважение.
Благодаря ти.
Нямам никакво главоболие.
Напротив, имаш, братко.
ЛЪВИЦАТА СИ ВЪРНА МАЛКОТО И В ДЖУНГЛАТА НАСТАНА МИР
ВИВИКА ФОКС в ролята на Върнита Грийн или Усойницата
АМБРОЗИЯ КЕЛИ в ролята на Ники
МАЙКЪЛ ПАРКС в ролята на Ърл Макгроу
ДЖЕЙМС ПАРКС в ролята на Едгар Макгроу
ДЖОНАТАН ЛОУРАН МАЙКЪЛ БОУЕН тираджия Бък
КЕНДЖИ ОБА Плешивец
ЙОШИУРИ МОРИШИТА Токийски бизнесмен
ЮН КУНИМУРА Босът Танака
ГОРО ДАЙМОН Босът Хонда
КАЗУКИ КИТАМУРА Босът Коджи
АКАДЖИ МАРО Босът Осава
ШУН СУГАТА Босът Бента
"5, 6, 7, 8" в ролята на "5, 6, 7, 8"
САКИЧИ САТО Чарли Браун
ТЕЦУРО МАГУЧИ, КАЗУХИ КИТАМУРА БОБА, ЯМАНАКА, ИШИ ТАКАНАШИ
В ролята на Лудите 88
ЧИЯКИ КУРИАМА Гого
БОЕН КЛУБ "ЮЕН УО-ПИНГ" в ролята на Лудите 88
ГОРДЪН ЛИУ в ролята на Джони Мо
ЮКИ КАЗАМАЦУРИ в ролята на Собственичката
ЛУСИ ЛИУ О-Рен Ишии или Пепелянката
СОНИ ЧИБА Хатори Ханцо
ДЖУЛИ ДРАЙФУС Софи Фатал
БО СВЕНСЪН Преподобният Хармъни
ДЖАНИ ЕПЪР Г-жа Хармъни
СТЕФАНИ МУЪР ШАНА СТАЙН Джолийн Ерика
КЕЙТЛИН КИЙТС Джанийн
КРИС НЕЛСЪН Томи Плимптън
САМЮЪЛ ДЖАКСЪН Руфъс
ФРЕДА БИЙБ СИД ХЕЙК Лъки Джей
ЛАРИ БИШЪП Лари Гомес
ЛОРА КАЙОТИ Ракетата
КЛАРК МИДЪЛТЪН Ърни
МАЙКЪЛ МАДСЪН Бъд или Гърмящата змия
ГОРДЪН ЛИУ Пай Мей
ДАРИЛ ХАНА Ел или Планинската змия
КЛЕЪР СМИТИС Кларита
МАЙКЪЛ ПАРКС Естебан Вихейо
ХЕЛЪН КИМ Карън
ДЕЙВИД КАРАДАЙН Бил или Змиеукротителя
ПЪРЛА ХАНИ-ДЖАРДИН Биби
УМА ТЪРМАН Беатрикс Кидо или Булката
УМА ТЪРМАН Черната мамба
УМА ТЪРМАН Мамчето
УБИЙ БИЛ 2
Музика РОБЪРТ РОДРИГЕС
Оператор РОБЪРТ РИЧАРДСЪН
Сценарист и режисьор КУЕНТИН ТАРАНТИНО
Превод и субтитри МАРИЯ ПЕЕВА
Редактор КАТЕРИНА БЪРЗЕВА
Камера.
Хайде още веднъж.