Н Е З А Б Е Л Е Ж И М И Я Т
Не беше лесно, след смъртта на бащата на Ник,
да отгледам тийнейджър сама.
Но момче като Ник,
сега той е
всичко, което една майка би желала.
Преживяхме трудни времена.
Грижихме се един за друг.
Сега, гледам напред
и знам, че няма нищо, с което да не можем да се справим заедно.
Благодаря ви. Хайде, отвори го.
Покажи го.
"На Ник, от мама. Накарай ме да се гордея с теб."
За нас.
За нас, всички ни.
Наздраве.
На всички.
Блед си.
Ти пък откъде знаеш?
Взимаш ли валериана, който ти дадох?
Мамо... - Изпитите са следващата седмица.
Мамо?
Какво? - Помисли ли?
За какво? - За курса за писатели.
В Лондон. - Няма нужда да го обмислям.
Знаеш мнението ми. Защо продължаваме да говорим за това?
Какво е това?
Ирония?
Какво става, пич? Донесе ли го?
Благодаря, човече. Спаси ми задника.
Удоволствие е да се прави бизнес с теб.
Искаш ли да знаеш какво пише? - Кога ще ми трябва тоя френски?
Здрасти, хванах те.
Ще дойдеш ли утре на купона в Ава?
Не мога, зает съм.
Зает? Училището почти приключи. Както и да е.
Хайде.
Какво носи? - Нищо.
Нито стотинка.
Невероятно.
Никотинова дъвка.
И пакет цигари.
А никотинова лепенка имаш ли?
Изпращаш смесено послание, Пийт.
Също като факта, че взе стока от мен
и все още не си си я платил.
Ще ти платя! Моля те! - Имаш пари за това, но не и за мен?
Не, моля те! Ще ти намеря парите! Моля те!
Не бъди такова бебе. Просто една драскотинка.
Ще се видим скоро.
"Тя седна и заплака
Една въздишка
Дълги бедра
Ще отлитам
Обичам те, мило Една лъжа
Защо?"
Ти ли го написа, Джими? - Да, г-жо.
Добре тогава. Благодаря.
Никълас, хайде да видим, дали можеш да го биеш. Ако обичаш.
Все още има какво да се доизпипа. - Винаги има, свиквай.
"Денят изгаря, става нощ
Изгаря върха на душата ми
В нощта
Се разчупвам на слънчеви искри
И ставам края на огъня Прах от кости
Нощта разцепва дъха ми Поглъща целия ми език
Спри, обърни се, върни се
В нощта виждам истината
Криеща се в дневната светла лъжа
Зашити очи
Белозъба усмивка
Съня върви
И говори и тъпче на едно място..."
Добре, знам, че ще купонясвате уикенда, но наближават и матурите.
Здрасти.
Не ме гледай така. Трябваше ми нов телефон.
Купи си един от Рейдиошак. - Шегуваш ли се? Познаваш баща ми.
Не ми дава джобни. - Трябва да се стегнеш, човече.
Не им се давай.
Лесно ти е да го кажеш, защото когато говориш, хората те слушат.
Когато аз говоря, ти слушаш. Това е.
Не мога, човече, разбираш ли ме? Не мога.
Ник, стига де. Пич, спри. Стига де, Ник.
По дяволите.
Добре...
Колко ви дължи моя приятел?
Достатъчно ли е?
Изчезни, задник.
Много си затънала.
Какво гледаш?
Нищо, просто
...аз лично предпочитам Гровър, това е.
Толкова си учтив.
Правиш се на "Златното момче", нали?
Само дето това не си ти. Знам, че продаваш есета.
Не си по-добър от мен.
Права си, аз съм абсолютен двуличник.
Някой иска ли да ми обясни?
Тя ме мисли за неустоим.
Добре, Нютън, няма да те остраня. Познавам те.
Днес се прибери вкъщи, утре да си тук.
Пробвай с безкофеиново кафе.
Какво правиш, Ник?
Губиш си времето с една изгубена душа като Ани Нютън?
Тя няма бъдеще, ти имаш.
Не ни разочаровай.
Мога ли да си ходя?
Здрасти, Ани.
Къде е вечерята? - Виктор, гладен ли си?
Виждаш ли?
Вдигни си мършавия задник от стола веднага и му направи нещо за ядене.
Не можеш да ми говориш така. - Току-що го направих.
Просто ще си излезеш? - Какво искаш? Нощна смяна съм.
Кажи й нещо.
Сготви нещо. Нищо не правиш по цял ден.
Искаш да се скараме ли? Това ли искаш?
Да. - Сега ли искаш да се скараме?
Възпитай децата си, за Бога.
Не ми казвай какво да правя в моята къща!
Поеми малко отговорност за децата си. Защо не искаш да говориш с нея?
Най-важната ми отговорност...
Ще излизаш ли довечера, Ани?
Ани? Ани!
Ще излизаш ли?
По-късно. Ще се върна.
Ще се върна.
Здрасти.
Това е от Себ и Таш.
Преводите им трябват за утре сутрин. - Готови са.
Значи беше пребит от момиче? - Да, не ми се говори.
Не ти си говори?
Ще ходиш ли на купона в Ава утре вечер?
Купон.
Няма да съм тук утре вечер.
Билет и квитанция за багаж.
Лондон? - Да.
Курса за писатели на Кралската Академия.
Наистина ли?
Следващата седмица се дипломираш. Не можеш да отидеш.
Мога да си го позволя. - Боже мой.
Лондон? Лондон? - Да.
Почакай, майка ти знае ли? - Не.
Но ще разбере, когато замина.
Просто не иска да ме разбере. Нали се сещаш, не ме разбира.
Да. - Няма друг начин.
Помниш ли когато баща ми почина?
Първото нещо, което ми каза беше:
"Не се притеснявай, Ник. Нищо няма да се промени за теб."
Аз съм на 13 и единственото, което искам да направя, е да заплача.
А тя мислеше за бъдещето ми?
Планирала е всичко много отдавна.
Ако остана, може да се пенсионирам и да умра.
Искам да кажа, че баща ми не можа да стигне до пенсиониране.
Беше на 46, когато се разболя.
Няма да й позволя да направи същото и с мен.
Здравей, сладурче.
Готова ли си? - Винаги.
Дори не си и го помисляй, разбра ли?
Те са все още вътре, затова не са разчистили витрините.
Какво правиш, по дяволите?
Не, Ани, не!
По дяволите, Ани!
По дяволите.
Браво, Ани, добра работа.
Винаги искаш да стоя просто така и да пазя?
Все повече и повече излизаш извън контрол.
Колко е часа? - Спи си.
Остави чантата, ще се погрижа за нея. - Как ли пък не.
Какво, ще ги пробуташ в училище ли? Това не са мобилни телефони.
Защо, не мога да изкарам малко допълнителни пари ли?
За какво? Колеж?
Ще измисля нещо.
Остави чантата.
Какво ще направиш ти, Маркъс? - Остави чантата, Ани.
Нищо.
Нищо?
На теб говоря.
Не ми обръщай гръб, когато ти говоря!
Нищо?
Нищо.
Полицейско управление на Бърнаби. С какво можем да ви помогнем?
Маркъс? Маркъс!
Маркъс. - Намериха стоката. Арестуваха ме.
Какво им каза? - Нищо. Да не ме мислиш за идиотка?
Полицейското управление, с кого да ви свържа?
Освен това ме пуснаха под гаранция. Ще има дело след няколко седмици.
Имаш ли идея как са разбрали? - Да, имам нещо предвид.
Сама ще се погрижа.
Ник? - Да?
Искам и аз да замина, човече. - Защо?
Защо?
Защото ще съм чужденец. Ще съм "американецът", имам акцент.
Какво ще правиш в Лондон?
Ще съм звезда по крикет. Нали се сещаш, онези пичове с дървените чукчета?
Мисля, че това е поло. - Ще съм звезда по поло.
Нямаш пари да си купиш мобилен, как ще си купиш билет?
Имаш ли паспорт? - Не.
Нуждая се от човек, на когото да пиша, човече.
Добре, успех.
Обичам те, човече.
И аз те обичам.
Пази се, човече.
Не поглеждай назад, готин. - Не поглеждай назад.
Обадиха се от авиокомпанията.
Полетът ти е бил променен.
Мога да обясня, мамо. - Можеш ли?
Наистина ли можеш?
Опитах се да говоря с теб. - Защо си си правил труда?
Имаш билета от седмици.
Щял си да отидеш, независимо какво ще кажа.
Боже мой, Никълас.
Щеше да си заминеш тази вечер без да кажеш нищо?
Чувствам се сякаш съм живяла с непознат.
Кълна се, че не съм го направил. - Наблюдаваше ме.
Не съм бил аз. - Наблюдаваше ме при шкафчетата.
Не съм го направил. - Тогава кой?
Не знам, заклевам се не знам!
Спри, моля те!
Не, не!
Върни се. - Не! Недей!
Как е ръката ти, Пийт? Как е ръката ти, Пийт!
Добре!
Ще ти кажа!
Мислех, че си прекалено зает, за да дойдеш.
Искаш ли да отидеш в Лондон?
Сериозно.
Полетът е след 2 часа.
Тогава да побързаме.
Какво ли би си помислила за нас в момента?
Майка ти.
Хубав часовник.
Защо все още носиш това старо и дрънкащо нещо?
Баща ми ми го даде.
Баща ти не би ли искал да имаш по-готин часовник?
Бил е негов.
Какво правиш?
Приятно прекарване.
Къде си тръгнал?
Хайде, човече. Няма ли да се съпротивляваш?
Не мога да гледам.
Моля те, кажи им да спрат.
Млъкни. - Моля те, кажи им да спрат.
Моля те, кажи им да спрат.
Мислиш се за много умен?
Ще заплачеш ли? Защо не плачеш?
Хайде, бебе такова. Погледни ме!
Вдигни се бе! - Хайде бе, човек. Съпротивлявай се.
Ставай!
Не.
Харесва ли ти това? - Спри!
По-праведен ли се чувстваш сега? След като ме наклепа, а?
Не знаех... Трябваше да си на самолета, Ник!
Не може да те чуе, идиот.
Толкова си идеален.
Достатъчно, Ани. Погледни го.
Спри! - Разкарай се от мен!
Кой сега е затъналия? - Ти си.
Все още си ти.
Хайде.
Все още си ти.
Какво каза? - Все още си ти.
Какво по...?
Боже мой.
Не диша. - По дяволите!
Какво, по дяволите, Ани! Защо го направи?
Какво направи? - Млъкни!
Какво направи? - Няма да отида в затвора за това!
Трябва да го вдигнем.
Няма да го вдигам. - Вдигни го!
Просто върви.
Трябва да отидем по-навътре в гората.
Знаем! - Просто ела.
Просто върви.
Хайде, влизай.
Отвори.
Отвори! - Боже мой.
Какво ти се е случило, по дяволите?
Убих го.
Какво каза?
Убих го. - Кого си убила?
Никълас Пауъл, момчето, което ме натопи.
Всичко оплесках. Какво ще правя?
Защо дойде тук, по дяволите, Ани?
Боже мой! Знаеш, че съм под гаранция, Ани!
Защо дойде тук? - Трябва ми алиби, Маркъс.
Какво ти казах? Ставаш неконтролируема.
Трябваше да ме послушаш. Сега се разкарай.
Махай се!
Не го докосвай.
Открадната.
Открадната,
откраднато, откраднато.
Откраднато, откраднато,
откраднато!
Знаех си, че мога да разчитам на теб.
Предполагам, че не си използвала билета нали?
Не знам дори къде е отишъл.
Я, те са тук.
А, вижте неуверените движения и бавната походка
Проблем в темпото и несигурното треперене
Някой?
Хайде, хора. Обсъдихме тази поема преди 3 дена.
Езра Паунд? - Никой?
Ехо?
Езра Паунд, "Завръщането". - Никой?
Езра Паунд. Съсипвате ме.
Добре, да дискутираме.
Поемите, които чухме предния час.
Джими. - Поемата на Ник Пауъл.
Не я схващам. Как така съня говори?
Това е метафора. - Даже и рима няма.
Какъв ти е проблема? - Претенциозен е.
Ник винаги се опитва да се прави на важен.
Мисля, че Пауъл има сериозни проблеми.
Както и да е, тъпо беше. - На мен ми хареса.
Това някаква игра ли е?
Играете някаква игра? Мислите, че е забавно?
Ехо!
Някой?
Ехо!
Ехо! Ехо!
Ехо? Ехо! Някой чува ли ме?
Момчета и момичета.
Нека говорим за това, когато Ник дойде в час, може ли?
Хайде, мамо, вдигни телефона.
Вдигни телефона.
Съжалявам, трябваше да ползвам телефона.
Ало?
Никълас Пауъл?
Не, би трябвало да е в час сега, г-жо Пауъл.
Един момент, ще пратя някой да провери дали е тук.
Изчакайте, ако обичате.
Съжалявам, детективе, какво казвахте?
Мамо, чуваш ли ме? - Напусна къщата снощи в 7:00.
Никога не е изчезвал за цяла нощ без да ми се обади.
Просто... имам лошо предчувствие.
Мамо!
Ехо!
Ало? - Слава Богу.
Сега по-добре ли е? Чуваш ли ме?
Казах 18 годишно момче, бял, казва се Никълас Пауъл.
Може да е изчезнал.
Какво търсите, детективе?
Синът ми липсва, а вие сте още тук.
Какво точно правите?
Търся каквото и да е, което да ми помогне да открия Ник.
Мога да попълня доклад, да го оставя да отлежи 24 часа, но...
Но не работя така...
Не и когато става въпрос за дете.
Нямам идея.
Знаете ли Ник да е използвал наркотици или да ги е продавал?
Не, разбира се, че не.
Какво можете да ми кажете за него?
Повечето хора го харесват, умен е, много умен.
Много умен.
Имах предвид, какъв е?
Като характер?
Имате номера ми, ако изникне нещо.
Детективе?
Намерих самолетен билет за Лондон.
Обадихте ли се на авиокомпанията? - Изпуснал си е полета.
Не се е качил.
Не бих се притеснявал много, г-жо Пауъл. Няма го само една нощ.
Не, нещо не е наред.
Той... не би. Познавам го.
Не знаехте за самолетния билет.
Мамо, аз съм мъртъв.
Нуждаем се от спасителен отряд,
да претърсят гората. - Да, говорих с директора.
Вчера в училище Ник се е сдърпал с едно момиче.
Съжалявам. Нютън. Ани Нютън.
Нещо, което трябва да знам?
Джак.
Дойдохме да поговорим с Ани.
На покрива е.
Някакво минало тук?
Беше ченге. - Какво е станало?
Дълга история.
Познавам Ани от бебе.
Харесваше ми вратовръзките.
Здравей, малката. Какво става?
Какво искаш сега?
Хубаво. Помниш ли, че веднъж ме помоли да се омъжа за теб.
В друг живот.
Предполагам.
Какво прави снощи, Ани?
Не помня. - Беше заета да ми чупи черепа.
Случайно да си срещнала Никълас Пауъл?
Кой? - Защо не я попиташ защо ме уби?
Знаем, че сте се сдърпали. - Познаваме ли се?
Вчера някой се е обадил да те натопи.
Знаела си това. Мислела си, че е Никълас ли?
Какво? - Бях с гаджето ми, Маркъс.
Маркъс знае ли? - Питай го.
Намериха нещо в гората. Сформираме спасителен екип, така че...
Имам домашни.
Трябва да ме извините.
Добре, залавяй се с тях тогава.
Няма повече въпроси? Повярва ли й?
Не мога да повярвам.
Уби ме, защото си мислела, че съм те натопил на ченгетата?
Сладурана ли беше? - Всеки си има история.
Кучка!
Внимавай, ще го счупиш.
Защо не мога да играя на покрива? - Защото е опасно.
Не се преструвай, че си човек. - Хайде де, моля те.
Ще те заведа в парка някой ден. Този с хълмчетата?
Кога? - Някой ден.
В момента съм малко заета. - Ани.
Какво ще ти се случи? - Нищо, за което да се тревожиш.
Здрасти, Пийт, претърсват гората. Искам те там. Не ме интересува.
Боже мой, това е кошмар.
По дяволите!
Вървете бавно, заедно, внимавайте.
Ако намерите нещо, повикайте някой от полицаите.
Опитайте се да не заличавате следи, ако има такива.
Добре, да започваме.
Нагласете радиостанциите на канал 3.
Кажи им да тръгнат на юг. - Никълас!
Ник!
Никълас!
Ник Пауъл!
Ник!
Ник Пауъл! Чуваш ли ни?
Ник!
"Денят изгаря, става нощ
Изгаря върха на душата ми
В нощта Се разчупвам на слънчеви искри
И ставам края на огъня
Прах от кости
В нощта виждам истината
Криеща се в дневната светла лъжа
Зашити очи
Белозъба усмивка
Съня върви
И говори"
Боже мой.
Жив съм.
Дявол да го вземе. Жив съм.
Ник Пауъл!
Ник!
- Тук! Тук съм!
Тук съм!
Ето тук съм. Ела тук, момче. Добро момче.
Ела тук, ела тук, приятел. От тук, ела.
Добро момче!
- Почакай малко, виждаш ме, нали?
Ела насам.
Ела насам, добро момче! - Никълас!
"На Никълас, от майка му." Намерих нещо!
Добро момче, можеш да ме видиш, супер!
Не, не! Обърка пътя!
Натам! Мисля, че се натъкна на нещо. - Не! Почакай, не си отивай!
Ник!
Никълас! - Пийт.
Защо ти се обади Ани?
Ще го намерят.
Въпрос на време е, нали разбираш? Имам предвид...
Бях там, когато намериха часовника.
Беше там, а те не намериха тялото.
Никой освен нас не знае. От какво те е страх?
Не мога повече. Отивам в полицията.
Отидеш ли в полицията, отиваш в затвора.
Не.
Няма, ти го направи. - Беше там и нищо не направи.
Затънал си колкото нас.
Пийт, все още съм жив.
Пийт...
Пийт!
Знаят, че ти си го направила и ще продължават да се връщат
Не си мисли, че можеш да избягаш, Ани,
защото ще те хванат.
Здрасти, Ани.
Трябва да изляза за малко.
Ще излезеш и няма да се върнеш, като мама ли?
Хайде, Ани, кажи му.
Вземи.
Искам да го пазиш заради мен. - Не го искам.
Беше на мама. - Знам.
Нуждаеш се от него повече, отколкото аз.
Много си готин. - Да, знам.
Ела, мъниче.
Знаеш ли какво искам най-много от всичко?
Да не бъдеш като мен.
Развалям всичко, до което се докосна. Разбираш ли ме?
Един ден, ако съм късметлийка, може би ще направя нещо добро.
Ще те накарам да се гордееш с мен.
Как влезе тук? Всички те търсят.
Слушаш ли ме?
Искам да се махнеш. - Няма проблем, тръгвам си.
Искам просто да знаеш,
че ако нещо се случи с Виктор,
ще се върна и ще те убия.
Каквото и да си направила, не искам да съм част от него!
Майка ти ви е напуснала, баща ти се е оженил за някоя друга,
мразите се един друг, това ли ти е извинението?
Това оправдава всичко ли? Знаеш ли какво?
Не си мисли да обвиняваш някой друг освен себе си.
Ани, ти си виновна!
По дяволите, Ани! Все още съм жив!
Кажи им къде е тялото ми!
Точно така! Не можеш да ме чуеш.
Не можеш да ме чуеш, Ани.
За момента полицията в Бърнаби не дава никаква информация.
Знаем, че на мястото има криминолози.
Но за съжаление нощта падна, и със започналия дъжд...
С какво време разполагаме, ако още е жив?
Зависи от раните му. Давам му два-три дни, най-много.
Добре.
Хубава автокъща. - Затворено е, човече.
Само по стари коли ли работиш? - Не.
Какво ще кажеш да поработиш върху... например '03?
Разбира се, човече. Ела пак утре, ще измисля нещо, става ли?
Познавам те. Ти си Маркъс Болъм.
Излизаш с Ани Нютън, нали?
Да, така е.
Виждал ли си я напоследък?
Не, виждам я рядко.
Неангажираща връзка.
Видя ли я в четвъртък вечер? - Да, бях с нея.
Училищна вечер. - Да.
Защото в понеделник вечер я арестуваха за кражба на бижута.
И покрай тях са откраднали и кола.
Ти не си бил с нея тогава, нали?
Нищо не знам за това. - Добре, това е добре.
Не, но тя ти се е обадила от полицията.
Да, но не съм бил с нея онази вечер, разбираш ли ме?
Добре.
Колко време мина?
Освободен условно съм от 8 месеца с чисто досие.
Може да ме проверите с наблюдателя ми. - Вече го направих.
Добре.
Ако видиш Ани, предай й, че искам да говоря с нея.
За изчезнал човек от училището й.
Знаеш ли нещо? - Не.
2003 Мерцедес S500.
Колата, която е била открадната.
Оглеждай се за нея.
Не се притеснявай, мамо.
Нищо няма да се промени за теб.
Всичко е под контрол, нали?
Винаги обичаше да се бъркаш във всичко.
Нали се сещаш, бъркайки се в тази къща.
Мен, стаята ми.
Недей! Не чувствай нищо, мамо!
Не искаш да си развалиш лицето, твоето хубаво лице!
Аз съм там някъде в калта!
Умирам, мамо, а ти седиш тук
с хартийките ти и билковия ти чай, и книгите ти!
Бих искал да можеш да ме видш точно сега, мамо!
За да разбереш колко ми е писнало от теб!
Писна ми от теб и от идеалния ти свят!
Писна ми, защото не е идеален, чуваш ли ме?
О, Ники!
Млъкни, Пийт.
Знаеш ли, че полицията те следи?
Кой си ти?
Знаеше ли, че полицията те следи?
Не. - Ами следят те.
Идваш с мен. - Къде отиваме?
Чудиш ли се защо съм ядосан? Тъпча в гората посреднощ, умирам от студ,
газя в калта с хубавите ми ботуши. Ставай, върви.
Защото сте небрежни и не мислите.
Трябва да ви оправя кашата или ще го припишат на мен.
Ти дори не беше там. - Няма значение.
Ако някой от вас го приберат, ще ме повлече, знам го.
Не мога да си го позволя. Къде отиваш?
Той е вътре.
Ани, аз съм. Трябва да се видим. Става въпрос за Мати.
Казва, че ще ходи в полицията.
Къде си? - На моста.
Задръж го, идвам.
Идва.
Добре, момчета, постъпихте правилно.
Брато, какво ще направиш? - Какво ще направя?
Какво мислиш, че ще направя? Тя не е на себе си, човече.
Трябва да направиш нещо за мен. - Остави ме на мира.
Дийн и Мати са измислили нещо, срещни се с тях на моста.
Не, не мога повече, разбра ли ме?
Искаш ли и ти да изчезнеш?
Събудете се!
Моля ви, обърнете ми внимание!
Боже мой.
Хайде, полетете!
Благодаря ти.
Какво правиш тук, по дяволите? Къде е Ани?
Каза ми, че сте искали да ме видите. - Какво? По дяволите.
Здравей, сладурано.
Това не е правилно.
Прибирай се.
Трябва да се разкараме от тук.
Следят го. - Няма лоялност в днешно време.
Затваряй си устата. Трябва да се научиш да си затваряш устата.
Или някой ще ти я затвори вместо теб.
И кой ще е този някой, Маркъс? Ти?
Маркъс, ченгетата.
Ани! - Пусни оръжието, Ани.
Пусни го веднага! - Остави пистолета.
Не стреляйте.
Свали пистолета!
Ани, спри!
Ани! Ани!
Ани, спри!
Браво.
Хайде, Ани, къде е Никълас? Просто се предай.
Ще те хванат, Ани!
Никога!
Тя ме чу.
Чу ме! Ти ме чу!
Сладурче, от къде го взе? - Беше на Маркъс.
150. - Струва 10 пъти повече.
Струва 20 пъти повече.
Но, се говори, че си загазила, а аз съм в тоя бизнес, така че...
150.
200. - Трябва ми подслон.
Хайде, изчезни.
Съжалявам.
Видях лицето ти онази вечер, Ани.
И си мисля, че тогава би си сменила мястото с мен.
Понякога ми се иска, майка ми да беше починала.
Вместо баща ми.
Винаги правех това, което искаше. Никога не съм спорил.
Ако бях малко повече като теб, и двамата нямаше да сме тук.
Съжалявам.
Ани.
Знам, че можеш да ме чуеш.
Просто им кажи къде се намира тялото ми.
Умирам, Ани. Не ми остава много време,
а ти си единственият човек, който може да ме спаси.
Колко сбъркано е това?
Ани!
Аз съм точно тук, Ани.
Ето тук.
Ани.
Разчистете игрището.
Хайде, стига сте се размотавали. Действайте.
Защо сме тук, Ани?
Няма време.
Ето те.
Помня те.
Винаги си беше залухав.
Била си в класа на г-ца Вогъл?
Тя беше такава кучка. - Тя беше такава кучка.
Това беше уикенда на 4-ти юли.
13 годишен.
Това беше последното нещо, което правих с баща ми.
Майка ми ме водеше там.
Хайде, побързай, Ани. Хайде.
Хайде.
Не, не.
Пийт. Пийт е бил тук.
Ани. Ани, някой е бил тук, за да премести тялото ми.
Кой е преместил тялото ми? Мисли, Ани. Мисли.
Там е, точно там.
Хайде, Ани. Точно там е.
Хайде, Ани.
Дръж се, Ник.
Добра работа сте свършили, комитет по украсяването.
Добър вечер, дами и господа.
Както знаете...
Повечето от... Не...
Повечето от вас вероятно знаят,
че тази седмица беше доста тежка.
Къде е Ник? - Не знам за какво говориш.
Не се опъвай, Пийт. Просто й кажи. - Отговори ми!
Отговори ми!
Знаеш ли какво всъщност е прецакано в цялата история?
Ник не го беше направил. - Какво искаш да кажеш, по дяволите?
Ник не те натопи.
Лъжеш. - Не, аз излъгах.
Мислех, че е напуснал града, излъгах, за да си спася задника.
Лъжеш. - Знаеш ли какво?
И аз не съм го направил. - За какво говориш?
Уби Ник за нищо.
За нищо. - Лъжеш.
Боже мой. - Тогава не ми вярвай.
Къде е тялото? - Къде сложи тялото?
Знам, че не си го направил сам. Кой ти помогна?
Маркъс.
Маркъс?
Маркъс. - Какво става тук?
Малко прекалено уютно, не мислите ли?
Липсвах ли ти, сладурче?
Махайте се. Казах да се махате. - Какво?
Къде ще ме застреляш? Пред полицейския участък ли, сладурче?
Ако искаш. Или можеш да караш.
Добре, ще карам.
Пийт, какво правиш, брато?
Върви.
Не казах да спреш.
Не си сериозна, нали? - На колене.
На колене!
Добре.
Пийт, не! Пийт! Какво правиш, Пийт?
Не е нужно да го правиш, все още съм жив!
Ти си последният ми шанс! Пийт, моля те!
Довери ми се, това не е решение!
Ако ти умреш, умирам и аз, Пийт!
Пийт, моля те! Това не е решение!
Ти беше. Ти ме натопи на ченгетата.
Ник беше невинен, нараних го за нищо.
Да, но това беше твой избор, нали?
Да, както и това.
Боже Господи.
Събуди се, Пийт! Остани с мен, хайде!
Ник?
Това е наистина странно.
Къде премести тялото ми, Пийт?
Моля ти, Пийт. - Къде премести тялото?
Какво значение има, Ани?
Той е мъртъв. - Не, не е!
Видях го, погледнах очите му.
Не е мъртъв! - Откъде знаеш?
Просто знам, ясно ли е? - Хайде, Пийт.
Обърках всичко. - Знам, знам, Пийт...
Ти си единственият приятел, който имах. - Знам, къде е тялото ми?
За последен път, къде е?
Къде го премести?
При развалините до язовирната стена. Много съжалявам, Ник.
Питър! - Много съжалявам, моля те.
Питър? - Ник?
Искаш тялото? По-добре побързай, сладурче.
Водата ще го отнесе. - Всичко най-хубаво.
Ани?
Ларсън. - Няма нужда вече да ме търсите.
Ани? - Мога да ви кажа къде е Ник.
Все още е жив. Просто искам да направите едно нещо за мен.
Оставих нещо за брат ми.
Намира се в шкафчето ми в училище.
Постарайте се да го получи, моля ви.
Ще се погрижа.
Ник е при язовира Броуард.
Добре. - Какво има?
Шлюзовете се отварят след 15 минути. - Какво искаш да кажеш?
Всичко което е под язовира ще бъде отнесено.
Колко време имаме? - Нямаме никакво.
Помогнете ми!
Помощ!
Някой да ми помогне! Помощ!
Нямаме никакво време. Трябва да спрем водата. Веднага!
Спасете ме!
Помощ! Помогнете ми!
Продължавайте да търсите.
Искам да проверите навсякъде.
Там! Там е!
Хайде. - Да вървим! Да видим дали е жив.
Жив е, улових пулс.
Не реагира. Хванах го. - Дайте му течности веднага.
Да го качим горе възможно най-бързо.
Ник.
Хванах го. - Закопчах го.
Улови ли пулс? - Много бавен.
Г-жо Пауъл? Детектив Тъни е. Намерихме Ник.
Жив е.
Трябва да му сложим система. - Изключи ги.
Нямам достъп до вената от тази страна. - По дяволите.
Не улавям пулс.
Изпадна в тахикардия, зареди дефибрилатора.
Пази се!
Зареди 300. - Зареждам.
Пази се!
Зареди на 360. - Зареждам.
Всичко наред ли е? - Да, добре съм.
Просто съм уморена.
Ще трябва да ви помоля да излезете от колата.
Не, трябва да отида на едно място.
Мадам! Мадам!
Тийнейджър намерен до язовирната стена,
в безсъзнание... - Никълас?
Пуснете ме при сина ми. - Екипът ще направи всичко възможно.
Има нужда от мен.. - Ще направим всичко по силите си.
Сега, ако обичате.
Излез от колата, сложи ръце на главата си.
Ани, имам нужда от теб.
Нуждая се от теб, Ани. - Изключи двигателя.
Излез от колата, ръцете на главата веднага!
И в какво състояние беше, когато го намерихте?
Ани.
Оттук.
Току-що говорих със сестра, която забелязала момиче, приличащо на Ани.
Спри! Спри.
Какво?
Нищо.
Добре, върви.
Побързай.
Тук съм.
Вътре.
Много си нагла.
Не, мамо. Не.
Искам само да говоря с него.
Да говорите ли? Той не може да говори, благодарение на теб.
Сигурно ме мразите. - Да те мразя? Да.
Така е, мразя те. Извинете. - Недей.
Моля ви, недейте.
Не мога да искам да ми простите.
Спри, мамо, спри!
Няма проблем, тя те обича.
Какво каза?
Кажи й, че съм тук.
Не знам как да го кажа, но... - Просто й кажи.
Той е тук.
Ник. - Недей.
Не говори за сина ми.
Трябва да я накараш да те слуша.
Трябва да я накараш да слуша.
Мога да го усетя тук.
Навсякъде.
Мога дори да го чуя. Знам какво иска.
Не ти вярвам.
Кажи й, че беше в стаята ми.
Била сте в стаята му. - След като изчезнах.
След като той изчезна. - Какво правиш?
За пръв път прочете една от поемите ми.
Бях там, мамо. Наблюдавах те.
Четох заедно с теб.
И ти не можа дори да я довършиш.
Болеше те прекалено много. Сега разбирам това.
Така и не разбрах през какво си преминала след смъртта на татко.
Колко самотна си се чувствала.
Но аз все още съм тук, мамо.
И ти трябва да повярваш на това.
Аз съм тук.
Какво искаш?
Искам да го видя, просто за малко.
Не. - Мога да му помогна.
Не. - Моля Ви.
Не знам защо, но трябва да съм тук.
Мога да го върна обратно.
Много съжалявам, Ник.
Не те виждах преди.
Не те познавах.
Бих искала да върна всичко назад.
Ник.
Ани.
Моля те.
Не си отивай.
Ани, тук съм.
Точно тук съм.
Ник.
Ани.
Виждам те.
Ник...
Исках да направя едно добро нещо.
Направи го, Ани.
Направи го.
Спаси ме.
Харесва ми самолета ти.
Какъв е? - "Водно конче" 220.
Така ли.
Сам ли си?
Къде са родителите ти? - Не знаят, че съм тук.
Сестра ми трябваше да ме доведе. - Но не е успяла?
Тя почина.
Мислиш ли, че трябва да й изпратим съобщение?
Как?
Какво трябва да й кажем?
Това е твоето съобщение.
Здравей, Ани...
Здравей, Ани.
Това е. - Това ли е?
Превод: SpAwN Тайминг: leotrop