Превод и др. Веселин /Веско/ Каменов - 2008
На 24 юли 1715 г. в чест на женитбата на испанския крал Филип
от Хавана отплава най-големия флот кораби натоварени със съкровища.
Злато, сребро и бижута на стойност 500 милиона долара
стават известни като Зестрата на кралицата.
За съжаление, от нетърпение да консумира брака си,
кралят заповяда флотата да отплава в най-лошото годишно време
И тъй, големите галеони, натежали от бляскавия си товар
отплаваха право към ужасен ураган...
... и повече никой не ги видя.
Филм на Анди Тенант
~ ЗЛАТНА ВЪЗМОЖНОСТ ~
с Матю Макконъхи
Кейт Хъдзън
Доналд Съдърленд и др.
оператор Дон Бърджес
продуцент Доналд Де Лайн
по идея на Джон Клафлин и Дениъл Зелман
Тъпак, повреди го.
сценарий Джон Клафлин, Дениъл Зелман и Анди Тенант
режисиран от Анди Тенант
Какво беше това? - Кое?
Огромната, подводна експлозия.
Алфонс? - Какво?
Имаш ли идея какво е това?
Предполагам парче чиния от тези на Хауърд Джонсън.
Имаш ли представа какво е това?
Това е то. Това търся вече 8 години.
Осем години.
А? Благодаря ти, Боже.
Скъпа, знаех си, че си тук.
Къде е лодката?
- Не знам.
Някой току-що ли я отмъкна?
Намерих я.
Как така? Къде е? - Ще се сетиш.
О, не.
Нещо не съм съвсем изненадан.
О, не.
Ей, хора... - Качвайте се.
Да ви кажа ли къде се дяна лодката? - Отне ни минута да се сетим.
Потопили сте я. - Слушай, Къртис, зарежи лодката.
Намерихме нещо. И то голямо.
Зайока потроши сума пари да стегне това прогнило корито.
Как така потъна?
Понякога лодките потъват. Никой не знае защо.
Да ви покажа ли находката?
Мисля, че компресора е виновен. - Не ми помагай.
Искам да знаят, че ти си им гепил парите.
Не си ли купил нов компресор?
Аз може ли да си тръгвам вече? - Да, не ни е грижа за теб.
Вероломен, украински никаквец.
Ооо! Спокойно.
Влизай в лодката!
Каква страхотна коса.
Каква страхотна прическа.
Боже, какви съвършени нокти. Къде ходиш на маникюр?
Сама си ги правиш ли? Боже!
Направо са съвършени.
Както и невероятното ти, съвършено лице и...
... безукорен характер.
Много хубаво.
Лилиан, обадих се на Теди и Пърди
и те няма да кажат на редакторите си
да не публикуват истории за нея.
Така си изкарват прехраната. Както и да е...
ами другите 6 проклети списания...
... винаги е полугола...
и насред път към проклетата и къща? И тях ли да смачкам?
Не, не, не, уверявам те, че щом Джема дойде
имам намерение сериозно да си поговоря с нея и аз...
Ало?
Бившата ми жена.
Да, господине.
Имаше ли нещо друго, ъ...?
Тес. - Извинявай. Вярно, Тес.
Не, г-не.
Исках да Ви кажа колко съм Ви признателна, че ми правите услуга.
Как направих това?
Ами, като се съгласихте да спрем в Кий Уест утре за моето нещо.
Твоето нещо?
О, да, спомних си. Ще се жениш, нали?
О, не.
Развеждам се.
По твоя идея ли? - Да.
Не исках да любопитствам, просто...
Няма нищо. Някой път ще Ви разкажа всичко.
Ако искаш.
Във всеки случай, благодаря още веднъж.
Няма защо.
Отпуснах 62,581.43 долара
за ремонт на лодката.
Къде заминаха парите ми?
О, Боже, не знам... Навсякъде.
Къде навсякъде? - По света.
По целия свят ли? - Карибите, най-вече.
Мамка му, бях задлъжнял,
на почти всички магазини за водолази, западно от Кий Уест.
Тоя е невероятен! - Виж.
С парите изплатих стари дългове...
... което, поне би трябвало да те успокои.
Защото сега ти дължа пари, но знаеш, че ще ги върна.
А?
Може ли да поговорим за чинията?
Хайде.
Чинията е от Хауърд Джонсън.
Не е от Хауърд Джонсън.
Половината от герба на сем. Венгор е отпечатан на гърба й.
Ако ме пуснеш да ида при лодката си,
преди да изгният книгите ми, ще го докажа.
Повече ми прилича, на печата на закусвални Арби'с.
Виж украсата с раковинките по ръба.
Разбираш ли какво значи това?
Разкарай крадливия му гъз от острова ми.
Хубаво.
Може ли чирепа ми?
Няма да ти трябва.
Значи знаеш какво означава.
Не, не, не, махни...
Правите голяма грешка, момчета.
Зайока никога няма да намери "Аурелия" без мен.
Чувал ли си израза: "Подминеш ли със сантиметър, си подминал с километър"?
Водолазна поговорка.
Означава, че подминеш ли и сантиметър, ще си подминал цял километър.
Останките може да са разпиляни на 30 километра.
Имаш ли да кажеш още нещо?
Да.
Кажи на Тес, че я обичам. - Добре.
Коя е Тес? - Жена ми.
Или поне ще е до 10 сутринта утре.
Развеждаме се...
... а дори не знам какво сбърках.
Е, братче, няма и да узнаеш.
Давай. - Къртис, почакай, помогни.
Помощ... Помощ!
Мамка му!
Ей.
Ей, не мърдай, бе.
Мамка му.
Оправи го.
С лодката. Пали двигателя.
Леле!
Леле-мале.
Боже, не допускай да си откъсна крака.
И тъй, момчета... ...пожелайте ми успех.
Успех, сладур. Не губи самообладание накрая.
Не и трябва самообладание. 10 към 1, че той няма да дойде.
Защо говориш така? - Защото си е такъв.
Какво знаеш пък ти? - Точно така си е.
Защитавай копелето и нападай приятелите си, които те обичат.
Аз нямам чувства.
Просто казвам, че нищо не знаеш за брака ми.
Доста съм чул.
Аз коментирам ли твоя живот?
Би могла, ако не бях най-щастливия мъж в целия свят.
А стига бе!
Просто искам и ти да си така щастлива, както ние с Еди.
Не преувеличава. Наистина е така.
Явно за теб съм ужасно, побъркано животно.
Изкарваш го, сякаш никога не съм значела нищо за него.
Само казах, че има навик да не идва на срещите си.
Погледнете тоя пич!
Как си?
Боже мой, ти от Куба ли си?
Имаш късмет, че се случихме наблизо, свръхизпечени приятелю.
Вода... вода.
Струва ми се, че ти е свършил свещения нектар.
О, да!
Слава на Нептун и тези, които се забавляват по могъщите му вълни.
Привет, Нептуне!
Сносно спасяване.
Егати.
Давай по-бързо!
Завийте тук наляво.
Ще го изчакам още малко, г-н МакКинтри...
но ако не се появи до 10:15...
ще бъда принуден да присъдя всичко на г-жа Финегън...
автоматично.
Ще го убия. - В затвора ли искаш да идеш?
Ако така ще изляза от Флорида.
Скъпа, не Флорида съсипа живота ти. Ти го стори.
Омъжи се за него заради секса, а очакваш да бъде и умен.
Може да има проблем с колата.
С колата? - Да. Случва се...
... проблем с колата.
За това е нужно да има кола...
което не би могъл, дори да иска, защото няма никакви пари.
Няма кредит.
Не знае как да се държи като зрял и отговорен човек.
Заради това АЗ не мога да получа заем, понеже всичко е на името на двама ни.
Не мога да платя дори обучението си и да си взема дипломата.
с което всъщност се занимавах,
преди да бъда довлечена тук през пролетната ваканция.
Но както ти каза, сексът наистина беше...
... наистина страхотен.
Имате ли представа колко унизително е
да се развеждаш сам?
Ваша чест, това е голямо недоразумение.
Тази жена...
и аз, все още се обичаме.
Тес, не прави това.
Знам, че оплесках нещата.
Но съм готов да се променя във всяко едно отношение.
Искам да си щастлива.
Всичко ще направя.
Ще ида на консултант.
Ще дойдеш ли с мен в Чикаго, както обеща?
Може... т.е. това може да спомогне.
Непременно ще ида на консултации.
Г-н Финегън...
не мога да опиша, какво удоволствие е за мен, че според закона на Флорида
Вие и тази жена сте разведени вече от 50 или 60 секунди.
И тъй като не присъствахте на съдебната процедура
тя получава всичко.
Разведени ли сме?
Страхувам се, че да.
Но защо?
Извинете ме.
Тес, почакай. Трябва да ти кажа какво се случи.
Тес.
Намерихме го. Аз и Алфонс.
На около 100 метра от рифа. Точно където винаги сме смятали.
Докажи.
Извинете, имате ли химикалка и лист?
Някой има ли химикалка, молив, хартия, каквото и да е?
Твойта безполезност е пословична.
Какво искаш да кажеш? И така...
И така. Алфонс и аз се гмуркахме...
и попадам на тази чиния, за вечеря, толкоз голяма.
Бяла, без украси...
... но това
беше щамповано на гърба й
... в синьо.
Семейният герб на Венгор, Тес.
Беше права. Преди всички други.
Къде я намери? - На 100 метра от рифа.
Леле, Фин. Боже мой! - Нали това ти казвам?!
Къде е чинията?
Е, в момента не е в мен.
Къде я държиш? - Ами, там си е.
Брей.
Знам какво си мислиш, но се заклевам, че е истина.
Питай Алфонс. - Добре. Къде е той?
Ами, и той е там.
Не мога да повярвам, че се опитваш да ме примамиш с това.
Не мога да повярвам.
Мислиш ли, че ще те лъжа за това? - Защо не? Ти си лъжец.
Не е сега момента да обръщаш внимание на това.
И аз мога да нарисувам това.
Тес, казвам ти. Вчера решихме 300-годишна загадка.
Женени или не...
не потърсим ли този кораб, ще съжаляваме цял живот.
Пропилях 8 години от живота си в тия глупости.
Връщам се в Чикаго. Ще си взема дипломата и
ще прекарам живота си в преподаване, четене и писане на книги.
И по някое време ще срещна интелигентен и успял мъж,
който може да проведе разговор без да използва думата "определено".
Първо на първо, вече много рядко я използвам.
И кога ще престанеш да пробутваш тия глупости със завършването?
Ако ти се занимава с история, има я под водата.
Нима ще прекараш живота си в някоя тъмна стая...
записвайки си бележки и пишейки книги,
за това как някакъв идиот в друга стая, си мечтае
за неща, които ти си виждала наистина...
и пипала, и вадила от пясъка със собствените си ръце?
Пълни глупости.
Много се радвам, че вече не сме женени.
И откъде ще вземеш пари за образованието си?
Това е най-забавното. Като продам лодката.
Ще продам моята лодка, която беше обща преди,
но ти закъсня за развода и сега принадлежи на мен.
Ще я постегна, ще я продам и ще завърша. Какво?!
Трудно ми е да ти кажа. - Кое?
Държиш се, сякаш вината е само моя.
Може ли да взема за малко бастуна Ви?
Стига, Тес. Не би ме ударила.
Съжалявам.
Боже мой.
Боже мой!
О, Боже!
Явно не са те убили.
Не...
благодаря за помощта ти.
Нуждаеш се от помощ. - Не си ми майка. - Права си.
Може би се държа като майка ти, защото не съм имал майка.
Спокойно, Гари, спокойно. - Главното е да отплаваме от Кий Уест.
Зърне ли Фин тази яхта, ще довтаса на борда за 10 минутки.
Как така? Ти да не му каза, че работиш тук?
Шегуваш ли се? - Тогава не разбирам.
Трябват му пари, Гари.
Нова лодка, оборудване, всичко.
Съмнявам се, че ще успее да измъкне нещо от Зайко.
Зайко ли? - Рапърът, заради който се скарахме.
Имаш предвид Зайока Дийнз ли? - Да.
Зайока Дийнз е инвестирал във Фин?! - Да.
Ей, Гари? - Той е много опасен човек.
Харесвам песента му "Наричай ме Тропчо". Адски е забавна.
Както и да е... - Нещо не е наред със супата ми.
Съжалявам, скъпа. - Няма нищо...
Не разбирам, понеже Фин срещал ли е някога Найджъл?
Не. Но ще се срещне. Не разбираш ли?
Той е гений в 3 неща:
Изваждане на съкровища, намиране на пари за това и още нещо.
Какво нещо?
Не ми се говори за това.
Откъде смяташ да намериш нова лодка?
Не ми се мисли за това сега, Алфонс.
Току-що се разведох.
Мога ли да предложа нещо?
Не.
Видя ли голямата яхта? - Не, коя?
Собственикът е Найджъл Ханикът.
Е и? - Споенавам го, само
защото той има 700 милона долара.
И да Ви уведомя, че се върнах на яхтата.
Когато и да решите да вдигнете котва ще е чудесно.
Благодаря ти.
Да кажа ли на капитана?
Готов ли сте да вдигаме котва? Да отплаваме?
Всъщност не съм.
Дъщеря ми, Джема ще дойде днес.
и аз казах, че ще я чакам тук.
Чудесно.
Кога ще дойде? Откъде идва тя?
Колко далече е сега? Колко чудесно.
Изпратих хеликоптера в Маями...
но тя може да е навсякъде.
Ама че забавно. Вие ще я чакате в Кий Уест,
при положение, че тя ще дойде с хеликоптер.
Тъй ли? - Ами, защото хеликоптера
може да дойде навсякъде.
Просто навсякъде. Това им е най-хубавото на хеликоптерите.
Тя искаше да пазарува.
Какво работиш, Тес?
Аз съм новия домакин.
Не, какво наистина работиш?
Защо мислите, че работя и нещо друго освен домакин?
Става за компот, домакинствам, домакинствам?
Непогрешимият ми инстинкт да преценявам хората.
Преценихте ли мен?
Не съвсем.
Работата не ти е неприятна, но е само временна.
Любовта ти към морето е силна, но нещо я помрачава.
Изпълняваш задълженията си с превъзходна лекота и ефикасност
което показва, че ползваш приблизително 1/10
от потенциала на мозъка си.
Е...
... какво правиш с останалите 90 процента,
когато не се развеждаш?
Надявам се не питам прекалено интимни неща.
Не... изобщо не са.
Просто последните няколко години бяха лудостни.
Това вероятно е хеликоптера му. Дъщеря му пристига днес.
Целият град говори за това.
Ей, къде викаш е този музей?
Улица "Уотър" номер 2.
Хубаво, ама всички улици на този остров се казват "Уотър".
Това място има вълшебна атмосфера.
Няма ли да намериш проклетия адрес?
Ей, Кордел, това има ли го в интернет?
Здрасти, тате. - Здравей, скъпа.
Здравей, милото ми.
Тате.
Приятен ли беше полетът? - А-ха.
Това ли е цялата лодка?
Да. - Много е симпатична.
Не мога да повярвам, че сме по море.
Технически сме, закотвени.
Това значи, че котвата е във водата, нали?
Да. - Да.
Добре. Защото много искам да науча всички морски термини.
Ще ги научиш, скъпа.
Добре, да опитам пак. Извинявай, Найджъл.
Да, скъпа.
Абе, по-добре без акцента.
Не е ли добър?
Става.
И така...
Найджъл, помниш ли, че ме пита какво всъщност работя?
Приятно пазаруване. - Благодаря ти, тате.
Опитай да не харчиш повече от 50 хиляди.
Какво?!
Вечерята е в 7.
Трябваше да се срещна с приятели, но ще опитам да се измъкна.
Покани ги на яхтата, ако искаш. Само ме уведоми.
Добре. Обичам те.
Шапката ми.
Я гледай! Шапката е фризби.
Можеш ли да обърнеш назад? Благодаря.
Добре, но няма да я хванем.
Господи.
Егати! - О!
Боже! Ти го уби.
Какво се случи, за Бога?
Тате, този човек спаси живота ми.
Господине...
не бива да ставате, докато не се уверя че...
Това вашата шапка ли е?
Да.
По-храбро нещо не съм виждала.
Г-не, много, много Ви благодаря.
Наистина Ви благодарим. - Ще се оправи.
Само малка цицина на главата.
Гледайте да не се движите много в следващите 2-3 часа.
Но аз трябва да се върна в града. - Не бих Ви посъветвала.
Какво ще правя сега?
Мога ли да Ви предложа душ и чисти дрехи...
и коктейли в 6:30?
Добре. Благодаря.
Занесете го в Сейнт Риджис.
Добре съм. Добре съм.
Хей, г-н Ханикът?
Г-ца Ханикът, го забрави на лодката.
Джема. Връзката ти с цивилизацията, скъпа.
"Помощ! Цели 2 седмици с татко. Убийте ме начаса!"
Боже мой, без него съм загинала.
Ето ти го, скъпа.
Е, г-н Дийнз, винаги с удоволствие приветствам новите в мойта област
било то по суша или море.
Но смятам, че трябва да Ви предупредя.
Няма измъкване от съкровището,
веднъж загнезди ли се в съзнанието ти.
Искам да ми намерите Зестрата на кралицата.
Ами че, Зайко,... - Зайок. Една дума.
Това е смарагд с друг цвят, нали?
Кордел.
Това е парче от чинията, която намерихме край Бахамските о-ви.
край рифа Топсейл. Ако я обърнете
ще видите, че носи герба на Венгор.
Ей това нещо тук.
Това е много хубаво...
но кои са тия Венгор...
и какво ме интересува техния фамилен герб?
Не е инвестиция, защото вероятно няма да видиш и петаче,
но е шанс да измъкнеш парче от съществуващата история
от пясъка, със собствените си ръце.
За "Аурелия".
Хей, скъпа.
Какво правиш тук? - Приятна вечеря.
Добър апетит на всички.
Май се познавате.
Тес и аз се запознахме, когато работехме за бандита Моу Фич.
Той е местен типаж. Разправя разни измислици...
симпатичен, стар морски пес.
Ще си останеш такъв ексцентричен.
Благодаря ти, скъпа.
Наистина желая да седнеш.
Моу Фич е най-уважавания и успешен иманяр в света.
Никой не отрича. - Когато Фин се запозна с Моу
поравяше извънбордови двигатели и косачки за трева
в кратките промеждутъци, когато не го уволняха.
Уволняван съм само 2 пъти, Тес.
След секунда тръгвам.
Моу го измъкна от локва моторно масло и лосион за слънце.
даде му работа, поминък, научи го на всичко, което знае.
Почти.
Имаха страхотна разправия, заради оръдието, което намерихме.
В почивния ни ден.
От "Аурелия", 5 км източно от Виро Бийч.
Което съдът отсъди, че е на Моу, защото ползвахме негово оборудване.
Морето е свързано, нали?
С какво, скъпа?
Кери и Виванте хванаха самолет за Юкатан
и аз реших, че може да идем при тях
вместо да плаваме безцелно.
Разкажете ни за съкровището.
На 31 юли, 1715-а г.
Ураган потапя край Флорида, испански кораби натоварени със съкровища.
включително флагманския кораб, "Капитана"
който според документите е носел Зестрата на кралицата
40 сандъка с бижута и златни корони
специално изработени в Ориента за новата кралица на Испания.
Като кажем бижута, имаме предвид
Индийски диаманти, Бирмански рубини и Колумбийски смарагди колкото юмрук.
Май трябва да започнем с това, което ни развълнува в медения ни месец.
Е, можем да се сетим.
След като изгубихме делото
решихме да идем в Испания за 2 седмици като обикновени туристи.
Прекарахме 2 години сред архивите на Индиите в Севиля.
Прекарали сте медения си месец в библиотека? Добре.
Обичам те. - О, скъпи, и аз теб.
Където всички известни документи, преписи и кралски укази
относно корабите със съкровищата са пазени векове.
В началото само се забавлявахме, но после решихме да потърсим "Аурелия"
заради оръдието, което намерихме във Флорида и това ни стана любим проект.
Особено, когато научихме, че капитанът е бил 18-годишният Себастиан Венгор.
Който открихме, че е бил незаконен син
на генерал Дон Хуан Юбила, от кораба "Капитана"
и на мексиканската му любовница Франческа Венгор.
Решихме, че е интересно допълнение и повече не го мислихме
докато Тес не откри една озадачаваща испанска книга, публикувана 1905 г.
озаглавена Венгор: Фамилия от 18-ти век.
Беше колекция от писма. - И защо това е важно?
Защото Венгор са контролирали кервана от мулета пренасял Зестрата
през планините от Тихия океан до Карибско море.
а после натоварването на галеоните тук във Веракруз.
Както си четях, изведнъж започнах да дишам учестено.
защото пред мен беше последното писмо на Юбила до Франческа.
Той бе написал:
"Вярата ми в "Аурелия" е, че е повратлив и лек
и може да надбяга бурите, в които със сигурност ще попаднем.
Но вярата ми в Себастиан е безгранична.
Синът ни е добър и силен и по-умен от онзи стар глупак,
който напуска леглото ти все по-неохотно.
Славата на испанската корона е поверена в способните му ръце.
Значи...
Юбила е разменил корабите. с помощта на Венгор.
И е преместил Зестрата от "Капитана" на продоволствения кораб.
Защото...? - "Капитана" е бил много претоварен.
и е бил много тежък и бавен.
Не само ураганите са ги притеснявали.
Британски военни кораби, френски пирати, какво ли не.
Вече се готвехме да си тръгнем когато попаднахме на тази статия,
за испански моряк, спасен от пустинен остров.
корабокрушенец от 3 години. - Край рифа Топсейл?
Правилно. 1718-та. - Три години след урагана.
Холандска фрегата заседнала в плитчините край рифа Топсейл...
и докато чакали прилива
видяли нещо, което сметнали за старец гребящ върху дънер.
Само че, не бил старец. Бил е на 21 години.
Изглеждал като Том Хенкс в онзи филм. Кой филм беше?
Корабокрушенец. - Да.
Представил се на холандския капитан като Рафаел Серано,
от кораба за тютютн "Франческа".
Като майката на Себастиан. - Да.
Точно така. И тъй, казал че
се натъкнал на същия риф и потънал в само 9 метра вода.
Ехаа.
Вие явно обичате съкровища.
Да. Много впечатляващо,
но неубедително.
Боже мой. - Обаче "Франческа"...
не е потънал край рифа Топсейл.
Потънал е край Веракруз през 1708-а година.
с всички на борда, включително капитана, Рафаел Серано.
Чакай, не разбирам. - И ние.
Докато не открихме, че "Франческа" е бил собственост на сем. Венгор.
Да.
И тъй, какво знаем за Себастиан Венгор?
Знаем със сигурност, че е преживял урагана, корабокрушението,
гладът, най-вероятно и пирати и после е излъгал за това.
Защо ще крие, че е бил с най-голямото съкровище в морската история?
Освен ако не знае някаква много важна тайна.
За която никой, дори кралят на Испания не е знаел.
Аз се сещам само една причина:
Чест.
Понеже баща му му е поверил
безценни дарове, каквито светът не е виждал
той е трябвало да оцелее, за да оправдае привилегията
която Юбила му е оказал онзи съдбовен ден във Веракруз.
Затова е излъгал.
Затова е оцелял.
И затова не можем да се откажем.
Себастиан Венгор е невъзпят герой на една цяла нация
и ние смятаме да го докажем.
И какво е станало с него? - Със Себастиан ли?
Бил свален от холандския кораб в Мартиника
и седмица по-късно умрял от туберкулоза.
Много е пиел ли?
Не. В случая, става дума за болест. Туберкулоза.
Не я бъркай с консумация, пиене.
Боже, колко съм тъпа.
Ха. Това е нищо.
Аз мислех, че е умрял от секс, консумирайки секс.
Вярно ли? - Да.
Сериозно? - М-хм.
Тъй или иначе, това е идеята ни.
Повече е на Тес, тя винаги е била мозъкът.
Е, Джема? Какво мислиш?
Мен ли питаш? - Да.
Иманярство край Бахамските о-ви?
Или месец с Кери и Виванте на Юкатан?
Ще ме научиш ли да се гмуркам?
Да.
Тес. - Здрасти, Алфонс.
Отдавна не сме се виждали. - Това е г-н Найджъл Ханикът. Алфонс.
Добре дошъл.
Това е Джема Ханикът. Алфонс. - Радвам се да се запознаем.
Ето така.
Готово. - Благодаря ти.
Добре.
Островът е триъгълен.
Има скали и вълноломи, пристан, град и плаж.
Намерих чинията близо до рифа, но отвъд.
Но нямаш точни координати?
Точното място на находката е без значение.
Защо? - Ние оставихме белег.
Подпалихме лодката и после я потопихме.
Никога не бихме го сторили с вашта. - Не, само с мойта.
Нашата. - Моята.
Знаете ли, че целия остров е притежание на Зайока Дийнз?
Кой? - Притежава целият остров?!
Зайока Дийнз.
А, да. Спомних си.
Той не уби ли някой на име Мъхнати зарове,
или Пого Стик или подобно?
Името му беше Екста-Си.
Доста близко. И беше оправдан напълно.
Не можаха да го осъдят, понеже изби всички свидетели.
Ти си просто невероятен, Фин.
Добре де, притежава острова. Е та? Не притежава и водите.
Как ще се почувства, ако измъкнем съкровище
току пред къщата му на плажа?
Ще ни насърчи? - Казах ти да не се замесваш с него.
Ами ако ни потрябва храна, гориво или батерии?
Ще се успокоиш ли, Тес?
Това е "Аурелия".
Съвсем наблизо е и е изцяло наша.
Хей, елате и вижте тази лодка.
Отзад има едни големи тръби, които влизат във водата.
Там ли си намерил чинията?
Леле мале.
Само аз ли искам да изкарам уикенд в Париж с тази яхта?
Мисля, че е вече заета. - Какво?
Оо, копеле такова! - Копеле!
Какво има? - Това е Моу.
Какво? - Какво има?
Какво стана? - Стана невъзможното.
Това надмина всичко!
"Аурелия" е мой, мамка му!
Не и ако го намеря първи.
Изглежда е тук от ден-два.
Как разбра? - Квадрантите отнемат цял ден.
Ама какво търсят те? - Наистина ли не знаеш?
Скъпа.
Ще ида да я успокоя. - Не. Тук ще стоиш.
Съжалявам, но тя трябва да научи, че има
по-добри начини да й обръщат внимание от това, да се държи като тъпа кукла.
Например?
Ахой. Добро утро.
И на вас. Имате адско корито.
Здравей, Моу.
Здравей, скъпа. - Светът е малък, а?
Къде е негодният ти съпруг?
Бивш. - Честито.
Намерихте ли нещо, г-н Фич?
Ще пуснем няколко заряда, г-не и ще огледаме.
Може да се дръпнете малко, да не ви одраскаме боята.
Ще кажа на капитана.
Да направим малко дупки.
Хайде де. Остарявам. Да намерим малко злато.
Божичко.
Какво? - Задръжте го. Забавете го.
Извинявай, Моу?
Бре, бре, бре. И това ако не е украинския подчинен.
Аз не се смятам за такъв.
Аз съм главното лице, в мойта си история.
Защо всички, които познавам, смятат че съм супер, освен тези тук?
Ние смятаме, че си супер. - Шегуваш ли се? - Аз така смятам.
Джема. Трябва ми помощта ти. Няма време за обяснения.
Какво искаш? Съвет как да бъдеш глупава ли?
Виждаш ли колко са тъпи те? - Да.
Те са неспасяеми. А ти не.
Хайде.
Добре. - Така, действай.
Добре. - Давай, хайде.
Здравейте. Аз съм Джема.
Здрасти.
Хей. Хей...
Това е Джема Ханикът. - Сериозно ли?
Здравейте. Как се казвате? - Аз съм Щастлив.
Аз съм Джим. - Здравей.
Здравей. - Петручио.
Всички на тази лодка ли сте израснали?
Боже мой, ето го и Фин. - Джема!
Проклето копеле. Лично ще измъкна оттам това лайнце.
Луд ли си, Моу?
Кой взриви заряда? Долу има човек.
Какво стана? - Ей там точно.
Той разтури квадрантите. Никой не може да ги разтуря.
Ако някой ще убива това момче, ще бъда аз.
Добре.
Фин?
Хей, скъпа.
Давай, момиче. - Веднага идвам.
Браво. Браво.
Оф, мамка му.
Здравей, Моу.
Здравей, Фин. Имаш ли нещо счупено?
Мисля, че не. - Хубаво.
Фин! - Фин!
Толкова ли можеш, старче?
Трудно е да поддържаш ентусиазъм за водачеството си
щом все те пребива този старчок.
На 56 години е. Не мога да го ударя.
Това е очевидно.
Това жълто-бял хидроплан "Чесна" ли беше?
По-скоро бананово-сметанов.
Още не мога да преживея как изскочи от водата.
Че и сабята държеше.
И тогава я захвърли така майсторски,
че сабята се заби право в палубата.
Изумително.
Но не е само силата на суровата му сексуалност.
Целостта на емоционалното му обвързване към задачата.
Да. Съсредоточеността. Това е.
Вижда го. Пожелава го.
Подгонва го. Покорява го. - Мен ме покори.
Може ли?
Съжалявам. - Съжаляваме.
Е, наздраве, за чудесния, вълнуващ първи ден
и за успешното приземяване на нашия славен лидер.
Наздраве, Найджъл. Ти си върхът.
Не, той имаше предвид теб, тъпчо.
Какво? - Не, Фин, скъпа, Фин.
В салона има портвайн, ако някой желае
и прекрасен подбор пури
ако някой иска да развали вечерта на останалите
и тарталети.
А проститутки няма ли?
Съжалявам, няма. - Можем да си повикаме.
Божичко, ти наистина ли?
Не му обръщай внимание, Джема, той е 'провокатьор'.
Добре, но сега не сме във Франция, а в Америка.
Аз мисля да си лягам. - Край за тази вечер.
Съвпадение е, че ставаме заедно и двамата отиваме в леглото
понеже няма да си легнем заедно. - Няма.
Е, всъщност не е наша работа. - Дори не е интересно.
Тя искаше да каже... - Лека нощ.
Лека нощ.
Найджъл, страхотен ден беше. Джема, приятни сънища.
Лека нощ, г-не. - Лека нощ, Тес.
Надявам се...
Надявам се, Джема...
че не ти е било прекалено тъпо тук.
Разбира се, че не, тате. Беше много забавно.
Да.
Играеш ли още "Джин Ръми"?
Боже мой, винаги. Когато летя.
По стотинка на точка?
Хей, Тес е.
Не си мисли глупости. Просто искам... да поговорим.
Помислих си, че понеже напоследък бях критична
май би трябвало да ти кажа, колко чудесен беше днес...
когато им развали квадрантите.
Не си позволи да удариш Моу.
Просто ми напомни как...
Тук ли си?
Джин. - Какво?
Сто и пет. - 28 хиляди.
Долари ли? - Тате, всичко е за благотворителност.
Скъпа, радвам се, че си наследила
не само красотата и наивното очарование на майка си,
но и уникалния й талант да ми измъква огромни суми
без капка усилие.
Какво има?
Не ги искам. - Съжалявам. Пошегувах се.
Да бъдем честни
тя не се ожени точно по любов за мен, нали?
Майка ми...
е била 24-годишно крупие на Блак Джак от Небраска.
А ти си и дал бакшиш от 500 долара, само за да пийне с теб.
Оженил си се след 2 седмици и си бил на 175 години.
По-точно на 51. - А сега те е яд,
че е имала акъл, да ти измъкне малко пари, преди да я зарежеш?
Яд ме е заради сумата.
Ами, добре. Вземи моите. Защото аз се самоотрязвам.
И повече нищо не искам от теб.
Само храна. И дрехи.
И наемът, и пътуванията.
И го казвам сериозно.
Точно това е плашещото.
Джема?
Ако има значение за теб,
обичах майка ти, обичам и теб.
Вярваш ли в духове, Къртис?
Знаеш ли какво, ти май си нещо глупав.
Приказваш като жена ми. Зайко тъдява ли е?
Не мога да те чуя, като говориш на глухото ми ухо.
Извинявай.
Къртис?
Заведи ме при Зайока.
Зайока никога няма да разбере, че не си се удавил тогава.
Добре.
Мамка...
Бе, ти кога последно си точил това?
1715-та.
Добре, добре, секунда само.
Виж, 20 души ме видяха днес и всички от лодката на Моу.
Ако вие ме заведете при Зайока
ще е много по-добре, отколкото ако разбере от друг, че съм жив.
Вече не решава той. - Ти пък кой си?
Няма по-глупав от лакомия за злато.
Нали, г-н Финегън?
Кой е новият?
Това е Сайръс. Той е новият шеф на хората ми.
Помага ми да се пренастроя, да се подобря и да се възродя.
За какво ти е тоя, а? Ние се справяхме.
Божичко. Какво му...?
Защо направи това? - Малко преустройство.
Виждаш ли, позволихте на тоя да ви се измъкне не веднъж, а 2 пъти.
Надявам се сега си съсредоточен. - Извънредно. Много мотивиран съм.
Духът ми е барем 20% по-висок отколкото като дойдох.
Може ли да кажа нещо? - Какво? Какво искаш?
Искам да спечеля малко време.
Нали още дишаш?
Да, благодаря ти. Сега ме изслушай.
Ако заложите на Моу, имате 50% шанс.
но ако заложите на двама ни, ще претърсим 2 пъти повече и по-бързо
и съм навит да ви дам 1/10 от всичко намерено.
Плюс това, което ви дължа от преди, разбира се.
Колко викаш?
10 процента всичко.
10 процента, а? Малее.
Я кажи пак. - Стига де, какво...?
Хубаво, 12 процента.
Нещо не те чух. Що рече?
15%, но трябва да намеря... - Извинявай, колко?
18, но дължа и на други. - Не ми звучи както трябва.
20 процента последно.
Мамка му! Колко искаш?
Ето какво ще ти кажа...
Намери съкровището и няма да те убия.
Колко му дължиш?
Боже, Тес.
Колко му дължиш?
Кому? Какво и на кого? - На Зайока.
Не му дължа никакви пари. - Фин, колко му дължиш?
Кажи ми, за да знам.
Боже, Тес. Много е трудно да се каже точно.
Сложна схема за разплащане... - Колко?
62,581 долара и 43 цента.
Но засега няма проблем.
Има ли причина да не ми го кажеш досега?
Да.
Нямаше да дойдеш.
Щях, разбира се.
Но не с теб.
Свършихме ли?
Със сигурност.
Добре ли си? - Да. - Добре.
Какво е станало с лицето ти?
Един ме удари с бухалка за крикет.
Аа...
Този е нов вид вентил... - Заври си го отзад.
Готови сме. - Готова ли си, скъпа?
Пукни се.
Също като едно време, а?
Здравей, скъпа.
Питие?
Имам си.
Знаеш ли какво друго ме смущава? - Не.
Моля те, кажи ни, защото може да умра от разочарование
ако не узная 700-милионното нещо за живота на Земята,
което те смущава.
Това вече е забавно.
Не, слушай.
Ако аз съм холандската фрегата, заседнала в рифа
в същото заливче, където е потънал "Аурелия" 3 години по-рано
в по-малко от 9 метра вода от най-бистрата в света...
Как така не я виждам?
Защото не е там.
Да, не знам.
Не, не. Себастиан изрично казва, че там е потънал.
Казал го е. - Да.
Скъпи деца, цялата ви теория е изградена на предположението,
че Себастиан е лъгал за всичко, за да не бъде намерен корабът.
Защо тогава, ще разкрие къде е потънал корабът?
На мен ми се струва, че "Аурелия" не може да е в заливчето
по простата причина, че това място е посочил Себастиян.
Извинете, че ви безпокоя.
Трябваше да се преместим на завет предвид идващата буря.
Няма ли да се смести в пристанището?
Опасявам се, че не. Такси ще ви откара на северния плаж.
Кал, ще те вземем на тръгване. - По-добре да не рискуваме.
Сър.
Държа да не потънем. - Дори не го казвай.
Би било жалко да се простите с колекцията от картини.
Или с обувките на Джема.
Особено, след като сме толкова близо до брега.
Боже мой!
Какво?
Но разбира се. - Кое се разбира?
Ти си гениална.
Стефан.
- Да.
Защо избра северния плаж?
Това е единственият плаж до който рифа не пречи да се стигне.
Да. Изкарал го е на сушата.
Защо си толкова щастлив?
Изкарал го е на сушата. - Какво?
За да спаси Зестрата, Себастиан е изкарал всичко на сушата.
Басирам се на 1000 долара, че ще намеря нещо от тук до плажа.
Ти нямаш 1000.
Хубаво, нека са 10. - Ти и 10 нямаш.
Добре, тогава милион.
Какво правиш?
Ако мислиш, че ще те пусна там сам, не си добре.
Нямаш ми доверие ли? - Откъде-накъде ще ти вярвам?
Намерих оръдие. - Намерих оръдие.
Какво? - Искаш да кажеш, че са 2?
Има 2 оръдия.
И ти дължа милион долара! - Да, така е.
Намерихме "Аурелия", скъпа!
Чуй ме. Ако някой освен нашите узнае това, спукана ни е работата.
Еее. Не може ли да се порадваш малко?
Абе, радвам се.
Божичко. Благодаря ти.
Тук няма нищо.
Вероятно са изгорили кораба и са пренесли всичко на сушата.
Виж, пистолет. - Супер.
Какво знаем за рифа Топсейл?
Има град, черква... - Заливът на проповедника.
Бяхме там веднъж. Казах нещо за първите заселници
свободата на изповеданието. - Мисля, че това е много важно.
Да, но това беше май...
... през 1780 и някоя.
Себастиан е бил тук 70 г. преди заселниците.
Ако има някакви архиви, ще са в черквата.
Писма, дневници, проповеди. - Да, да, да.
Умна си, Тес.
Това е и най-старата постройка на острова.
Да. - Хм.
Щом Моу види, че сме се махнали
ще ни връхлети като товарен влак.
Това би било интересно.
Само казвам, че нямаме много време.
Боже мой! Спрете лодката!
Сетих се. Било е пред очите ни през цялото време.
Кое?
"Прешъс джем" /"Скъпоценен камък"/
Да.
Не осъзнавате ли колко сходно е с "Джема"?
Ъъ... мислех, че знам.
Боже мой.
Тате, нарекъл си яхтата на мен и дори не си знаел.
Не съм ли?
Не разбираш ли?
Ти бягаше в морето, но си искал да съм с теб.
Подсъзнателно си кръстил яхтата на мен.
Това е тъй прекрасно.
Естествено, че я кръстих на теб, Джема.
Но не беше случайно. Бая го обмислях.
Не. Било е несъзнателно.
И после го направих несъзнателно.
Добър ден.
Добър да е. Мога ли да ви помогна?
Надявам се. Аз съм Финегън. - Радвам се, да се запознаем.
Тес. -Тес.
Не си го и помисляй!
Какво? - Не ми казвай "какво". Знаеш.
Чудато е, нали?
Кое? - Това.
Че сме заедно.
Сложно е, но не в добрия смисъл
Мога ли да кажа, че много искам да бяхме още женени.
Не.
Боже, чуй това.
Чуй. "Ние в никакъв случай
не сме първите европейци идвали тук,
доказано е с откритиването на испански надгробен камък
... на жена.
Чудя се коя ли е била
и как е дошла, за да умре тук тъй като на камъка пише само
"Аурелия 1715"
А стига бе!
"Да я напусна аз не мога.
И тъй, стоеше тя на този хълм красив
реших сам да ги погреба
и почнах черква да строя."
Белязал го е с надгробен камък.
И е построил черква около него.
В гробището е. - В гробището е.
Фин. - М-мм.
Не, стига. - Ето така.
Държа те.
Намери ли нещо?
Не е тук.
Отказвам да повярвам.
Е, това не го прави истина.
Или неистина.
Или, каквото там искам да кажа.
Нещо не е наред ли, Тес? - Че какво може да не е наред?
Току-що правихме секс в черква, а дори не сме женени
а сега ще разкопаем гроб.
Какво е това, троен грях ли?
Не мога да повярвам, че още не сме поразени от светкавица.
Добре ли си?
Глупав камък. За втори път ме спъва.
Няма да оставим това така. Ела тука, камък проклет!
Чакай, спри! - Оо, скъпа, тежи.
Това е значи.
АУРЕЛИЯ
Фин? Фин?
Какво? - Ами ако е тяло?
Значи е бил дребосък с много стиснати роднини.
Ами ако е глава? - Не може ли по-тихо?
Божичко.
Неговият е.
"За мой вечен покой
и след година блъскане на туй самотно място
накрай попаднах на място подходящо
за товара мой
пазено и от природата срещу посегателства
случайни и нарочни
дори на тези, що насила от нази ще изтръгнат...
Декемврийският отлив ни показа единствения вход и изход
Но от Януари до Ноември
ноздрите на заседналия кит са вход и изход
По този начин подземния трезор практически е недостъпен."
Ноздрите на заседналия кит? Сигурна ли си?
Да.
Отвор, през който минава въздух и вода.
Този при Клифтън пойнт е.
Силният декемврийски отлив... - Зимното слънцестоене.
Най-силния годишен отлив открива входа на отвора,
който обикновено е от 4 до 6 метра под водата.
Два дни в годината е пещера.
Закарват сандъците там, прилива идва...
след което мястото става смъртоносен капан.
Намерихме ли съкровището си?
Така ми се струва.
Радвам се да се запознаем, госпожице Финегън.
Здрасти, Зайо. - Ти пък що щеш тук?
Дай книгата. - Стига, Зайо.
Сигурна ли си, че не искаш да дадеш книгата на него?
Какво мислиш, че ще направиш с това, а?
Ей, остави лопатата, че...
Ей, ей, не искам да се бием.
Изкарай ме от дупката!
Удари го, мила, удри!
Фин!
Къде бе...? Вие какво...? Дръж го!
Хайде.
Чакай, чакай...
Хайде, давай! Бързо!
Ей, ей...
Гони ги бе, мамка му!
Дръж се. - Сайръс, мотора ми. Ей, ти...
Ранена ли си?
Какво? - Ранена? Ти?
Не. А ти? - Не... засега.
Книгата е у нас, Сайръс.
Фин! - Ще те измъкна, Тес!
Наведи се! - Какво?
Фин!
Фин. Не!
Не! Фин! О, Боже...
Фин!
Айде.
Сигурен ли си, че е загинал? Бях разочарован доста пъти.
Трябваше да се целя в главата ти, копеленце дребно.
Ето какво ще ти река.
Ще накарам момчетата ми, да предадат теорията ви за академично разглеждане
докато си охладя топките с лед.
След тази вълна, имаш около 50 секунди.
Няма ли да влизаш в дупката?
Не мога.
Извинявай, Къртис.
Влизай в дупката!
Мамка му, Сайръс. Защо все ми се пречкаш, а?
Аз се оправям с това.
Добре. Ти го направи.
Ти го направи.
Няма го. - Провери под водата.
Само скали има. - Веднага ти повярвах!
Като не вярваш, слез тук! Издърпайте ме оттук!
Моля ви! - Изтегли я, човече!
Хей. Поздрави съпруга си. - Какво? Не!
Какво правиш бе, човек?! - О, Боже!
Подхвърли въжето!
Ето за това ставаше дума.
Кажи нещо. - Тук е. Докарай контейнерите.
Ще трябва да влезем откъм океана.
А момичето? - Ами...
На нея няма да и трябва.
Дано не е напразно. - Моу, Фин е. Лошо, много лошо.
Хванали са Тес. - Какво?
Съкровището е в дупката при Клифтън пойнт.
Заложница е.
Това е адски голям смарагд.
Разбира се, забавлявайте се. Идете да ви убият.
Вървете да вкарате малко олово в събратята си. Давайте.
Какъв женчо. - Много по-мъжкар е от теб, сладур.
Ей. Госпожици, ще се размърдате ли?
Досега може да са избили цял випуск.
Тате.
Страх ме е. - Нищо няма да и се случи.
Обещавам ти. - Притеснявам се за теб.
Благословена да си.
Ще се видим на закуска.
Хей. Хей!
Проклетия! Колко пъти да го убивам тоя?
Мамка му!
По дяволите!
Помощ!
Тес! - Фин?
Фин!
Мамка му!
Има още много.
Къде е Сайръс? - Каза, че веднага излиза.
Разбери кой е бил. Чу ли?!
Оле, Боже!
Мамицата му!
Прикривай ме! - Къде отиваш?
Къде отива? Чакай. Къде тръгна?
Мама ти аз...
Копеле мръсно!
Ето, зареди я!
Не мога да я заредя.
Не, не, не.
Дай ми това!
Добре ли си, Моу? - Да, идеално.
Качвай се на самолета. - Не!
Не! - Пусни я!
Влизай в самолета!
Сядай!
Махни тия ръце... Успокой се. Седни мирно там!
Мамка му!
Джема. Недей.
Закарай ме при самолета. - Дръж се!
Давай. Давай!
Доволно ли си сега, бандитско копеле?
Иди помогни на Моу. Иди му помогни.
Закарай ме до страната за качване. - Коя е страната за качване?
Лявата.
Добре. - Точно до нея.
Давай, давай, гони го. - Добре.
Боже мой, какво правиш? - Долепи се до поплавъка.
Ето това е мъж, който обича жена си.
Това е.
Край!
Тес! - Фин!
Тес!
Дявол да го вземе, откога знаеш да летиш?
Не знам. Не мога.
Справяш се страхотно. Та нали сме все още във въздуха?
Технически.
Олеле!
Май е уцелил двигателя.
Добре...
Крилете, задкрилките, скорост, височина...
педалите за руля. Работят.
Откъде знаеш какво се прави? - Не знаеш ли...
от играта Плейстейшън.
Боже!
Божичко! - Дръж се, дръж се.
Тръгна.
Фин!
Справяш се.
Браво. Страхотно е. Летим.
Да.
Как ще кацнем?
Даа.
Как кацаше в играта?
Богат, богат, богат съм!
Скъпа, това е следващото ниво...
не съм съвсем сигурен как се прави.
Знам, че трябва съвсем да спрем, точно преди да докоснем водата.
Да спрем? - Да спрем да летим.
Да спрем да летим ли? - Да и да кацнем.
Върху хубавата и мека вода.
Ще загинем ли? - Не.
Няма.
Мамка му, къде е Фин?
Вероятно управлява самолета. - Значи има надежда?
Не е сигурно.
Хей, искам да ти кажа това. - Не.
Защо не? - Така.
Ще ми кажеш, след като се разбием.
Така ще има нещо, което ще очаквам.
Добре.
Сто.
Справяме се, скъпа. Осемдесет.
Шейсет.
Четиридесет.
Вдигни го, момче!
Скъпи, скъпи...
Обичам те. - И аз.
Издигни го бе, ей!
Оле мале!
Фин?
Съжалявам.
Обичам те. Поучих се от грешките си.
Омъжи се за мен. - Не...
не си се поучил.
И да...
ще се оженим.
Скъпа. - Какво?
Превод и др. Веселин /Веско/ Каменов - 2008