Дани?
Нали си чувал за Дик Уагнър?
Да. Свирил е в група на име "Фрост".
А знаеш ли, че преди това бил в друга група - "Босмен"?
Да. Харесвам ги. Нещо като псевдо "Бийтълс".
Имам плочите на "Погледни" и "Поздравления".
Така ли? Но нямаш сингълът, в който са включени
"Ти си момичето" и "Почакай и ще видиш"?
Никой го няма. Само това липсва от колекцията ми от '60-е.
Имам "Плегс",
"Шефилд", "Файф Емприс", "Рашъналс фром Детройт"...
Миналата седмица бях в Детройт.
Познай на кого попаднах в едно магазинче.
На кого, Фил? - На Пит Уудман,
барабанистът на "Босмен". - Без майтап?
Пази си копия на всичко.
Можеш ли да ми уредиш някое? - Време е за обедната ти почивка.
По дяволите! Трябва да обядвам с Денис.
До скоро. - Фил!
Трябва да чуя "Ти си момичето".
Можеш ли да ми уредиш този запис? - Няма проблем.
Здравей, Дани. - Здрасти. Малко бързам.
Само се чудех дали се изнасяш? - Не. Защо?
Видях канапето ти на улицата и реших...
Здравейте, идвам при един пациент. Били. Уилям Дорнбос.
Лекуващ се наркоман.
Какво правиш? - Лъскам.
Откъде взе всичко това? - Предимно от тази сграда.
Какво става, Дани?
С кое? - С теб и Денис?
Кой е казал, че става нещо? - Изписано е на лицето ти.
От тук го усещам.
Зарязала те е. Виждал съм това изражение хиляди пъти.
Виждал съм го в огледалото.
Майната му, тя няма вкус.
Ако си събере всичките дрехи, ще стане като битпазар.
Направила ти е услуга. Не знам какво толкова й харесваш.
Тя беше хубава... и мила.
За какво ти е някоя мила, Дани?
Да, беше хубава. Но прекалено хубава.
Хубавите неща винаги имат трагичен завършек.
Лошият край ги прави още по-прекрасни.
Понякога ме плашиш. - Истината е страшна.
Трябва да тръгвам.
Кога излизаш от тук?
След два дни. Дани, слушай...
Преди да тръгнеш, огледай психо отделението.
Много е забавно. Имат си един извратеняк.
С черна качулка на главата е и целият е овързан.
Страшна гледка.
Пази се. - Приятно прекарване.
Нямате работа тук.
Роднини сме.
Няма никакви роднини. Затова е тук.
Извинете, просто бях любопитен. Един приятел е тук.
В рехабилитацията ли? Май се сещам кой е.
Бихте ли помолил г-н Дорнбос да върне дръжките и ключалките по вратите?
При пациентите това е неудобство, а в някои случаи е и опасно.
А сега, бихте ли ни извинил? - Да, ще си вървя. Само...
Чудя се...
Тя не изглежда болна.
Няма й абсолютно нищо, като изключим това, че спи.
Страда от състоянието известно като Синдром на Клайн-Левин,
придружено от катаплексия.
Медицина ли учите? - Не, изкуство.
Слава Богу.
Чувал ли сте за нарколепсията? - Да, тогава човек спи доста.
В случая с г-ца Бакстър, сънят е през повечето време.
Това е резултат от катастрофа, преживяна още преди да се роди.
И изобщо не се буди? - Събужда се за по няколко минути,
но не знаем кога ще стане и за колко дълго. Интересен феномен.
И много рядко срещан.
Тя живее съвсем малка част от живота си.
Бихте ли ни извинил? - Разбира се. Благодаря ви.
Това е от '66-а или '67-а, нали? Божичко, Алан Прайс!
Алан "Къщата на изгряващото слънце" Прайс.
Дори не предполагах, че са издавали това.
Записът е след като напусна "Енималс".
Чудя се каква ли е била неговата история.
Защо ли е напуснал нашумялата група, докато са били на върха?
Доколкото съм чувал, просто се е страхувал от летенето.
Не е искал да пътува със самолет. Това е.
Трудно е да направиш музикална кариера без да летиш, нали?
Такъв е живота. Не рискуваш ли, не печелиш.
Говорих с барабаниста на "Босмен". Ще ми продаде копията.
И ако не ми въртиш повече номера, може да получиш някое.
Чао. - До скоро.
ПАРАСОМНИЯ Синдром на Клайн-Левин
Да? - Здравейте. Г-жа Мълинър?
Аз съм г-жа Слоун. Представител съм на козметика "Моли Кей".
Здравей. Аз съм Дани. Ти как се казваш?
Мамо? Мамо?
Мамо!
Сигурно си доволен, че се махна?
Не знам. Това място започна да ми допада.
Така ли? - Психо отделението беше готино.
Там можех да изучавам характерите.
Бих искал да отида да нарисувам някои от най-прецаканите.
Като стана на въпрос, видя ли серийния убиец?
Онзи в обезопасената килия ли? - Аха. Плашещ е, нали?
Разказаха ми за него. Продавал редки книги и бил хипнотизатор.
Задържали са го след като хипнотизирал приятелката си
и й наредил да скочи от покрива на сградата.
А на процеса накарал прокурора да паркира на релсите.
23-а загинали, а 103-а били ранени.
Не е вярно. - Напротив.
Не помниш ли дерайлиралия влак преди четири години?
Да. - Било е дело на Байрон Волп.
Явно го бива с очите. Затова го държат с качулка.
Видях ги. - Очите му ли?
Да, само за секунда, но... Защо не е в затвора?
Заради противоречиви оценки на психиката му.
Казват, че е нещо като гений. - Защо е затворен, щом е гений?
Прекалено умен е. Глупавите се измъкват.
Глупавите? - Глупавите и грозните.
Грозните? - Да.
Прекалено умните и красивите привличат вниманието.
Но ако си глупав и грозен,
седиш и се наслаждаваш на живота сякаш зяпаш тенис.
Прекрасно е.
А видя ли "Спящата красавица"? - Кого имаш предвид?
Сладураната в съседство на Тед Бънди.
Влизал ли си там? - Да, но явно си го направил и ти.
Красавица, а?
Странна история, на мислиш ли? Да спиш непрекъснато...
Май това е идеалното момиче.
Жените са предимно украшения, а тези, които не са, носят само беди.
Иска ми се да чуя какво би казала за себе си.
Не я доближавай.
Дани... В какво си се забъркал?
Просто... Нищо.
Казват, че трябва да внимаваш как говориш с нея.
Няма да се занимавам, твоя си е. Аз предпочитам жените по-жизнени.
Твоя е за следващите няколко дни. - Какво имаш предвид?
Обсъждаха, че ще я местят в някаква лаборатория.
Ще й провеждат разни експерименти.
Стих от Байрон Волп.
"Скиталецът спря камъкът, за да обърне.
Камъкът поддаде и гледка ужасна разкри."
Остави я на мира.
Тя е моя във времето и с времето ще бъде моя.
Тик, тик, тик.
Тик, тик, тик, тик.
Здравей, Лора, аз съм Дани. Донесох ти нещо.
Няма по-хубава от класическата музика, нали?
Иска ми се да се събудиш.
Има много неща, за които да поговорим.
Сигурно животът ти се струва като истински сън.
Чудя се дали имаш повтарящи се сънища?
Аз имам.
Сънувам, че съм си у дома
с майка ми и баща ми, преди татко да почине.
Лежа си в леглото и всичко е наред.
След това се събуждам и се озовавам тук.
Господи.
Можем да прегледаме последните резултати.
Може да имате само няколко минути.
Будното състояние може да трае от няколко секунди
до цял час. - Извинете, какво става?
Мислех, че няма роднини. - Той не е роднина, а...
Младежо, трябва да излезете. Вече говорихме за това.
Тъкмо щях да му кажа. - Плашите я.
Има ли причина да не я преместим в клиниката в четвъртък?
Искам само да сте по-внимателни с нея.
Не искам да се събуди в някаква странна обстановка.
Тя не разбира какво става! - Ще се погрижим за нея.
Оставете ме да поговоря с нея. - Трябва да си вървите.
Изкарайте го от тук. Трябва да се погрижим за това.
Вървете си или ще извикам охраната. - Слушай, синко...
Върви си. Тя е в добри ръце.
Трябва да я преместим на място, на което ще й помогнат.
Това е лъжа. Ще я използвате за опитна мишка.
Сестра. - Ще извикам охраната.
Добре, тръгвам си. Само се погрижете за нея.
Център за изучаване на съня "Байл" Ръководител: д-р Игон Байл
Още един студент намира смъртта си в Центъра за изучаване на съня "Байл".
Д-р Байл, ще коментирате ли? - Знам, че ще ме питате за Колиър.
Това беше злочеста случайност.
Нямахме представа за предишното му заболяване.
Ами обвиненията в насилие?
Отнасяме се със субектите изключително добре.
Полицията открива жертвата в книжарницата на Волп
Единствената съществуваща снимка на Байрън Волп
Той е тук! Отвежда я!
Добре...
Кой сте вие?
От Центъра за изучаване на съня "Байл" съм.
Трябва да преместя пациентката от стая 1169.
Лора Бекстър. Нали това е стая 1169?
Да.
Наред ли е всичко? - Да.
Дочух някаква гюрултия?
Онзи в обезопасената стая е пощурял.
Мисли, че някой отвлича приятелката му.
Късметлия сте, че е овързан. - Да.
Тя е моя! Моя е!
Какво?
Не! - Какво?
Пръсти? Нещо? Какво?
Нещо идва към теб? Колата?
Какво?
Никога ли не си се возила? - Навън!
Добре де. - Навън!
Какво правиш?
Защо не се качиш в колата?
Здравейте.
Бельото ти се вижда.
Не знаеш къде е било това. Защо не...
Обича природата. Израсла е в Ню Йорк.
Да се качим в колата. Извинете.
Не яж това.
Често го прави.
Да тръгваме.
Малко е тежка. Прави така заради лекарствата, които взима.
Преди месец имаше пневмония.
Всичко е наред. Никой няма да те нарани.
Всичко... е наред.
Никой няма да те нарани.
В болница ли отиваме?
Не. Отиваме у дома.
Дом... У дома? - Да.
Отиваме у нас. Там, където живея.
Така става ли?
Добре.
Тик, тик, тик, тик.
Надявах се да си спомните нещо повече за този човек.
Стори ми се добро хлапе.
Май и майката на Хитлер е казвала същото.
Знаете ли къде живее? - Проверихте ли в приемната?
Да, но името и телефона са измислени.
Какво му е на този? - Халюцинира, психопат, социопат.
Тик, тик, тик.
Лош човек. - Какво казва?
Тик... Тик... Тик...
Повтаря само това. - Да не се мисли за часовник?
Защо е така?
Убеден е, че момичето, Лора Бекстър, му принадлежи.
Натроши двата крака и счупи носа на служител,
който опитал да го озапти. Опитал да се освободи.
След това опитал да завре счупения нос на човека в мозъка му.
За малко да го убие. Засега на г-н Волп му е добре така.
Волп ли? Това да не е Байрон Волп?
Най-бездушният човек, когото съм срещал.
Помня този случай. Беше хипнотизатор или нещо подобно.
Има странни способности. -Така ли?
Хипнозата е глупост. - Кажи това на жена му.
Умряла е, докато е опитвала да се измъкне от него.
Кой знае колко хора е убил. И аз се занимавах с този случай.
Открихме единствено телата, които той искаше да открием.
Тези, които приличат на самоубийство.
Благодаря, докторе. - Детективе, спомних си нещо.
Мисля, че младежа имаше приятел тук.
Бяха го изпратили да лекува зависимостта си.
Казваше се Дорнбос.
Можем да проверим документацията. - Ще се радвам да го направите.
Прекрасни клиенти си имате тук.
Ягодов е.
Студен е. - Недей, ще падне.
Трябва да го държиш във фунийката.
Прекрасно е.
Току-що те измих.
Сега ще трябва да го направя отново.
Имам предвид, че...
Ще донеса салфетка.
Лора?
Тик, тик, тик, тик.
Това не е моят свят.
Мястото ми не е тук.
Назад... Върни ме назад. Искам да се върна.
Просто ме върни. - Лора?
Ти си моя кръв. Ние сме едно.
Не се бой от мен. Другият човек те дебне.
Трябва да се събудиш.
Нямам никакви системи, а трябва да се храниш. Хайде.
Браво на теб. Сега отвори уста...
Браво. Точно така.
Браво на теб. Дъвчи.
Така добре ли е? По дяволите.
Ще оставя чинията тук. Ако огладнееш, вземи си.
Телевизорът... Ако ти доскучае, можеш да гледаш телевизия.
Добре.
Здрасти, Дани. Как си? - Добре.
Стори ли ми се или снощи се прибра с една красавица?
Да. Приятелка от колежа.
Готина е. Не искаш ли да я споделиш?
Мога да дойда и да си направим парти. А ти можеш да гледаш.
Малко съм зает, но пък и ти имаш прослушване.
Това ли? Рок видео. Интересуват ги главно циците и задниците.
Трябва да бягам на работа. Успех с прослушването.
Мерси. Кажи ми, ако размислиш.
Полицията се обръща към обществото за помощ
в издирването на млада жена на име Лора Бекстър,
изчезнала от местна болница.
Г-ца Бекстър страда от разстройство на съня наречено "парасомния",
което я прави безпомощна през повечето време.
Властите се боят, че може да е била отвлечена.
Както виждате, трудно е да се разпознае лицето на мъжа.
Смята се, че това е човек, който я е посетил на няколко пъти.
Ако знаете нещо, обадете се на...
По дяволите! Невероятно!
Ключалката беше здрава, дявол да го вземе!
Какво има? - Някой ми е разбил апартамента.
Май са взели разни боклуци.
Съобщи ли на полицията? - Да, веднага.
Но няма да ги чакам да се довлекат. Ще проверя какво точно липсва.
Съжалявам за случилото се. - Ключалката беше здрава!
Лора?
Лора!
Кажете "А"! Кажете "В"!
Кажете "Я" Кажете "Р"!
Кажете...
..."П"!
Какво се получава? - Не мисля, че става нещо.
Дом...
Означава дом.
Там се намират страховете ти.
Там е дома на Мъглявия.
Ще те обичам. Ще те спася от него.
Но трябва да направиш нещо за мен.
Тик, тик, тик, тик.
Тик, тик.
Лора?
Тя е моя във времето и с времето ще бъде моя.
В болница ли сме? - Не, не сме.
У дома сме.
Нещо лошо ли съм направила? - Не, аз направих.
Моля те, не ме оставяй.
Прието, отиваме на мястото.
Група момчета правят проблеми в хотела.
Колата на рецепционистката е била нападната на паркинга.
Божичко.
Някой докосвал ли е нещо? - Не, сър.
Какво означава това?
Че ни чака много дълъг ден.
Защо винаги се случва в понеделник?
Защо не е в края на седмицата? - За да страдаш.
Това е наказание за престъпление от предишния ти живот.
Какво правиш тук? Не трябваше ли да си отпуска?
Така си е. И си прекарвам чудесно.
Предполагам това не е дело на гаджето й.
Не, не.
Знам какво си мислиш. Не може да е той.
Откъде знаеш? - Бях в болницата,
когато ме извикаха тук и видях, че е добре овързан.
За него да е заключен не значи нищо.
Доколкото знаем, може да е накарал някой друг да свърши работата.
Кого? Линет Фром ли? - Само предполагам.
Дано си прав. Той се интересува единствено от книгата си и от себе си.
От три неща. - Моля?
Интересува се и от момичето. - Кое момиче?
Онова момиче. - Аха, спящото.
И тя го интересува. - Добре де, три неща.
Къде е Кларк? Кларк! - Да, сър?
Направи ли списък на наемателите? - Да.
Благодаря, Кларк. - За нищо.
Кои искаш? Четните или нечетните?
Нечетните. - Така си и помислих.
Секунда.
Да?
Даниъл Слоун? - Да.
Аз съм детектив Конрой.
Може ли да вляза? Трябва да ви задам няколко въпроса.
За какво? - Ще ви отнема само минутка.
Странно.
Тик, тик, тик.
Дани?
Провери кой живее тук. - Веднага, сър.
Дани! Какво правиш тук?
Половината планета те търси. Ченгетата си тръгнаха току-що.
Казах им, че не съм те виждал, откакто ме посети в клиниката,
но не мисля, че ми повярваха. Смятат, че си напълно изтрещял.
Някой видя ли те докато идваше? - Не знам.
Защо не поседнеш.
На нищо не приличаш. Ще ти донеса една бира.
Ето една ледена.
Трябва да я отвориш.
Адски си се прецакал, Дани.
Навсякъде имаше кръв. Тя ги уби.
Кой кого е убил?
Опитах да я събудя, но не успях.
Не може бездомници да си полягват тук.
Грижи се повече за отдела си.
Ехо?
Трябва да станете. - Може да е мъртва.
Не, не е. Доведи Руди от "Спортни стоки".
Това е най-налудничавата история, която съм чувал,
но щом е замесена жена, значи е истина.
Никой не би те обвинил в липса на въображение,
особено за жените, които избираш.
Странно...
Докато ти разказвах осъзнах нещо.
Какво? - Обичам я.
Чудесно. Че как да не я обичаш? - Сериозно говоря.
Обичам я както не съм обичал никоя преди.
Това е бил вечният ми проблем. Мисля, че я обичам
откакто я видях за пръв път.
Знаеш за поне двама, които е убила. А се е опитала да убие и теб.
Не, никого не е убила. Направил го е Волп.
Убил ги е Волп? Ясно. Чудесна история, но не мисля,
че ще успееш да убедиш някого. - Не, сбърках. Оставих я.
Трябва да й помогна. Вината за случилото се е моя.
Послушай ме поне веднъж.
Не съм човек, който би посъветвал някого да отиде в полицията,
но мисля, че нямаш друг вариант. Трябва да отидеш.
Не. - Отиди и им кажи,
че Спящата красавица е убила онези хора.
Не мога да я предам. Вината е моя.
Да не си се надрусал? Тя отново ще заспи.
Тя вече има доживотна присъда. Не могат да й направят нищо.
Тогава трябва да я освободя от Волп.
Какво ще правиш?
Ако ме заловят,
никога не съм идвал тук. Ти нямаш нищо общо. Ясно?
Добре, върви.
Обадиха се за случая с отвличането.
Идентифицирали са жената като отвлечената Лора Бекстър.
Върнали са я в клиниката.
Какво да правя? Край. - Изчакай още час и се върни.
Часовете за посещения...
Не те ли познавам? - Да, баба ми е тук.
Баба ти ли? - Да.
Не и в това отделение.
Би ли ми показал документ за самоличност?
Да.
Чакай тук. Извинете.
Мога ли да ви помогна? - Да. Аз съм д-р Игън Байл.
Дойдох, за да взема пациентката Лора Бекстър.
Ако обичате, отдръпнете се... - Байл ли? По дяволите!
Добре дошъл. Времето изтича. Тик-такането скоро ще спре.
Ти си доброволец за Танцът на смъртта.
Мъглявият се приближава с оръжие в ръка.
Не звучи в стила на Шекспир, нали?
Трябва да пробудим навика си за четене.
Чел ли си "Големите надежди"? Прекрасна книга.
Би трябвало да ме приемаш като Магуич, старият благодетел.
Млъкни!
Дошъл си, за да спасиш Спящата красавица.
Драги ми Пип, една целувка няма да помогне.
Тя е сираче, страдащо от тежка болест. Няма да се оправи.
Аз ще й помогна. - Тя е само моя.
Имал съм я много пъти, в мрачните сънища, които споделяме.
Един съвет... Не приемай нищо за сигурно.
По дяволите!
Не мърдай! Мръднеш ли, мъртъв си! Ти също да не си мръднал!
Благодаря ти. Той щеше да ме нарани.
По дяволите!
Какво става? - Нищо особено.
Обади се в полицията! Кажи им да дойдат незабавно!
Тик, тик.
Ще видя дали са дошли да те вземат.
Миранда?
Какво има?
Спри!
Колко ли време ти остава?
Не много.
Не мърдай! Казах да не мърдаш!
Аз съм детектив Гарет.
Обърни се. Ръцете на тила.
Хайде.
А сега двамата с теб ще си поговорим.
Знам какво си мислите, но не съм убил никого.
Къде е личната ти карта? - В джоба.
Е, сега не е там. Как се казваш? - Дани.
Дани чий? - Дани Слоун.
Виж ти.
Господин Даниъл Слоун. Търсих те, момко.
Сядай.
Ще си поговорим много добре.
Кълна се, че не съм направил нищо. - Странно...
В жилището ти има мъртъв полицай.
Не го убих аз. - А кой?
Всичко е наред, момко.
Евентуално ще ми кажеш.
Какво правиш тук? Какво общо имаш с Волп?
Нищо. Дойдох, за да...
За какво? Довърши.
Дойдох, за да открия Лора.
Лора чия?
Лора Бекстър. - Чакай малко...
Спящото момиче ли?
Схванах.
Ти си я похитил. И тази вечер си бил в клиниката.
Какво си правил там? За да измъкнеш Волп ли си отишъл?
Не! Отидох, за да...
За какво? За какво си отишъл?
За да го убия. - За да го убиеш ли? Защо?
Заради Лора.
Обичам я.
Момко, не ми казваш нищо смислено.
Трябва да й помогна. Волп я е хванал.
Мисля, че ще я убие. Смятах, че е тук, но не е.
Моля ви, нямаме много време!
Обаждане ли очакваш? Няма проблем, ще вдигна.
Детектив Гарет на телефона.
Ало?
Каква приятна изненада. Очаквах някой друг.
Някой малко по-млад.
Кой се обажда?
Волп?
Наричайте ме Байрон.
Случайно при вас да има един болен от любов младеж?
Разбирам. Може ли да говоря с него?
Можеш да говориш с мен.
Много добре. Слушайте ме.
Знам кой си. Знам тайните ти.
Знам какво криеш.
Знам какво правиш, когато си сам.
Знам сънищата ти.
Сънищата ли? - Не го слушайте!
Време е да споделиш сънищата си.
Време е.
Моля те!
Били, не отваряй!
Били?
Жалко за г-н Дорнбос. Харесвах го.
Имахме някои общи виждания. Дори харесвах изкуството му.
Поне част от него.
Къде е Лора? - Спи. Има нужда от почивка.
Освен това, вечерта може да се окаже стресираща.
Детективе. Говорих с майка ви.
С майка ми ли? Какво каза?
Разказа ми за съседското момиче. Как се казваше?
Корин. - Корин.
Майка й знае какво е станало.
Причинил сте й нещо ужасно.
Беше нещастен случай. Съжалявам. - Знам, че само сте си играл.
Не мисля, че "съжалявам" е достатъчно.
Трябва да се реванширате. Искате да го направите, нали?
Да.
Къде е тя? - Имаме проблем.
И двамата искаме едно и също.
Защо не използваш глупавите си способности, за да ме убиеш?
Тогава ще бъде твоя. - Не. Ще мисли за теб.
Ще те сънува.
Не искам да ставаш мъченик. Трябва да те залича.
Да те изтръгна от сърцето й.
Трябва да те залича от този свят и от нейния.
Защо? Защо Лора?
Защото тя е най-идеалното и чисто създание на света.
А аз съм най-поквареното.
Как би могло да е иначе?
Не се страхувам от теб!
Ти не си Дани!
Сега ще ти покажа истината.
Ако г-н Дорнбос все още беше с нас,
бих му препоръчал "Съвременен инженер" от 1938-а
и статията "Проблеми с надеждността при съвременните машини".
Съжалявам за техническите ограничения.
Не бива да се разсейвам, а нощта едва започва.
Дами, изсвирете произведението, което репетирахте така усърдно.
Прекрасно.
Да се върнем към работата. Не прави това.
Не ми се иска да направя нещо в изблик на гняв.
Трябва да приемеш съдбата си и да обичаш живота си.
Много дръзко, че срещна погледа ми.
Малцина, които са го сторили са оцелели.
Ако твърде дълго гледаш в бездната, тя ще погледне в теб.
Тик, тик, тик...
Тик, тик.
А сега... "Изгубеният рай".
И нашият изящен, изгубен ангел.
Единствените заслужаващи си неща в живота са опасността и играта.
А какво би било по-опасно игриво от една жена?
Лора, време е да се присъединиш към мен.
Изправи се. Изправи се.
Дани.
Всичко е наред. Най-сетне виждаш ясно.
Ще разбереш истината и ще знаеш, че този сън не е за теб.
Винаги съм те защитавал.
Лора, отвори очи.
Това е Мъглявия. Погледни го.
Това е нещото, което преследва теб и нашия свят.
Дали не трябва да й кажеш нещо?
Кажи й какво мислиш за нея.
Кажи, за да го разберем всички.
Ти не значиш
нищо за мен.
Взех те, защото беше лесна.
Беше глупава кукла, която можех да наглася.
Как мислиш, че мога да се интересувам
от някой... от нещо като теб?
Приключих с теб.
Презирам те.
Повдига ми се като те гледам.
Не плачи. Аз винаги ще бъда до теб.
"Ако те обича от цялата си душа в продължение на хиляда години,
пак няма да те обича толкова, колкото те обичам аз за един ден."
Емили Бронте, "Брулени хълмове".
Ще ме обичаш.
Аз ще те накарам.
Тогава ще обичаш единствено...
себе си!
Това ли е? Мислех, че си насъбрал повече.
Все още е моя.
Ще ме зашият и ще ме затворят някъде.
Ще се погрижа Спящата красавица да е в съседната стая,
също като миналия път.
Не, няма!
Не, няма! Няма!
Оставам тук.
В този сън. Завинаги.
Това беше добро.
Не сме приключили.
Тик, тик, тик, тик.
Не!
Не.
Не. Моля те.
Обичам те. Моля те, не ме изоставяй.
Моля те.
Можем да сънуваме.
Можем да останем тук и да сънуваме.
Дани? Дани?
Дани, полицията е тук.
Трябва да тръгваме. Моля те, събуди се.
Влизаме. Незабавно се предайте.
Разбрано. Влизаме.
Централа. - Влизаме.
Чути са изстрели. Проверете кои са жертвите.
Чисто е. Открихме жертвите.
Денят е прекрасен.
Ами Волп? Мъртъв е, нали?
Да, напълно мъртъв.
Ами момичето? Лора Бекстър?
Може би ще е по-лесно да ви покажа.
Тя е тук.
В моргата?
Жива е. Преместихме я, за да я предпазим от любопитни очи.
Това е част от новата терапия. - А Дани Слоун? Той жив ли е?
И двамата са живи.
Реших, че трябва да ги оставя заедно.
Каква е тази течност? - Помага на кожата да диша.
Ще се събудят ли някога? - За него се съмнявам. В кома е.
А тя не се е будила от онази нощ. Може би не иска.
Може ли да остана за малко?
Разбира се.
Винаги спазвам обещанията си.
Това е записът на "Босмен" от 1966-а.
Денят е прекрасен.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz