Джет Ли Джеки Чан
З А Б Р А Н Е Н О Т О К Р А Л С Т В О
Заложна къща "Лу Ян"
Как е, Хоп? - Пак ли си тук?
Супер! - Хареса ли си нещо?
"Десетте тигъра на Кантон". Филмът е класика.
"Белокосата невеста" с китайски дублаж и без субтитри.
Имаш ли ранни филми на братя Шо? Практикуват стила на леопарда.
Стилът на леопарда, на дракона, битки във въздуха, над вода...
Дебнещият тигър, палавата маймуна...
Ти си поредното бяло момче, което иска да владее кунг-фу.
Да наритва задници и да му се лепят момичета.
Това тук е просто склад.
Откъде си го взел?
Бил е тук и преди сто години, когато дядо ми отваря магазина.
Чакал е човека, който ще дойде за него,
за да го върне на законния му собственик.
Но този човек така и не дошъл.
После баща ми наследява магазина и също чака дълго време.
А сега чакам аз. - Това е боен жезъл от Северния храм.
Такъв използват 13-те монаха, за да спасят династията Танг.
Виждал съм същия и преди. Сънувал съм го.
Това е, защото прекаляваш с хонконгските филми.
Ела, ще ти дам пет страхотни филма с Брус Ли,
а цената ще ти хареса. - Супер си, Хоп!
Джейсън, какво правиш?
Нищо особено, разхождам се.
А защо в китайския квартал? - Заради кунг-фу.
Сигурно се шегуваш?!
Кунг-фу кодексът ми забранява да говоря за това.
Вижте, новото хлапе се задява с мацките.
Загубеняк, още ли караш колело? Сложи му поне моторче.
Какво си имаме тук? - Просто няколко пиратски филма.
"Дракона идва", "Белокосата невеста". - Вторият е доста добър.
Оставете го на мира! - Той е опасен, владее кунг-фу.
За китаец ли се мислиш? С жълтурите от квартала ли движиш?
Хайде, покажи някоя хватка.
Да видим какво знаеш, кунг-фу майсторе.
Искаш ли да ти покажа таекуон-до?
Лупо, бил е при стария жълтур от заложната къща.
Гъст ли си със стареца?
Млъквай и го направи!
Вече е късно, сигурно се е прибрал.
Няма го, да си вървим.
Кой е? А, кунг-фу любителчето.
За още евтини филми ли си тук?
Казах ти, че при мен е най-добрата цена. Влизай.
Искаш ли чай?
По телевизията дават мача на Ред Сокс.
Янките водят, за жалост.
Приятели ли водиш? - Къде държиш парите?
Попитах къде са парите? Казвай, старче!
Стой тук.
Намерих сухото.
Хоп!
Божичко, Лупо! - Мамка му, застреля го!
Вземи го. Трябва да бъде върнат на законния му собственик.
Бягай.
Той видя всичко!
Лайненце такова!
Лупо, недей! - Нищо не си видял!
Успокой се, Лупо. - Свали пистолета.
Млъкнете! Аз дръпнах спусъка, но всички сме в кюпа.
Този, обаче, не е един от нас.
Извинете! Не знам къде съм.
Не знам как се озовах тук. Помня само как падам.
Какво, това ли искате?
Не знам какво казваш.
Не те разбирам!
Защото не ме слушаш!
Зад теб!
Не знам къде съм, как дойдох тук
и кои бяха онези хора, които искаха да ме убият.
Това, което направи, беше супер.
Не, беше пияният юмрук - тайна кунг-фу техника от Юга.
Казвам се Лу Ян и съм странстващ учител.
От коя земя идваш, монахо? - Не съм монах.
Аз съм Джейсън Трипитикъс от южен Бостън.
Това сън ли е? - Не. Сънят е там, откъдето идваш.
Отвъд Непропускащата порта.
Това да не е някаква червячна дупка?
Не. Значи, че си или дзен-майстор, или носиш нещо много специално.
Това ли? Стоеше в една заложна къща и чакаше някой да го вземе...
И да го върне на законния му собственик.
Какво? - Едно старо пророчество гласи,
че ще се появи търсач, който ще върне жезъла
и ще сложи край на господството на Нефритения военачалник.
На кого ще върне жезъла? - На Краля на маймуните.
Роден от камък в Планината на плодовете и цветята.
С това оръжие, неговата енергия ставала като огън.
В ръцете му жезълът бил като магически.
Той не се подчинявал на законите,
но Нефритената армия не можела да го победи.
Краля на маймуните надвивал всеки, който бил пратен да го спре.
Бил непобедим с магическия си жезъл.
Слухът за неподчинението му плъзнал из Забраненото кралство
чак до Планината на петте елемента, домът на Безсмъртните.
Веднъж на всеки 500 години,
Нефритения император организирал Прасковения банкет.
Там Небесните министри се събирали, за да празнуват дълголетието
и да пият от Еликсира на безсмъртието.
Глътка от отварата дарявала с вечен живот,
освободен от смъртни страдания и желания.
Кралят на маймуните нахлул непоканен на този банкет.
Нефритения император бил очарован от него,
но Нефритения военачалник не бил никак доволен.
Като предводител на армията,
той поискал Краля на маймуните да му се поклони.
Той е просто малко груб.
Дайте титла на непослушната маймуна и го пуснете да си върви.
Доволен, че всичко на Небето и Земята е добре,
Върховния император напуснал банкета,
за да започне своята 500-годишна медитация
и оставил Нефритения военачалник да отговаря за Небесните дела.
Но, вместо да се подчини на заповедта,
Военачалника предизвикал на дуел Краля на маймуните.
Високо в Планината на петте елемента,
в двореца на Военачалника, се състояла битката на Безсмъртните,
за да се определи веднъж завинаги, чие умение е върховно.
Имаш чудесни бойни умения с жезъл в ръка, Сун Вуконг,
но без оръжието си, ти си просто един отшелник.
Нека се бием без оръжия и без вещерски магии.
Юмрук срещу юмрук.
Краля на маймуните бил доверчив и повярвал в думите на Военачалника,
затова оставил настрана магическото си оръжие.
Разбирайки, че е измамен,
Краля на маймуните заметнал жезъла нейде в необятното Средно кралство.
Измамата е в основата на бойните изкуства, приятелю.
Като един от Безсмъртните, той не можел да бъде убит,
а само затворен в камъка очаквайки търсача от пророчеството,
който да му върне оръжието и да го освободи.
Това е историята, която знам от дълго време.
От колко време е затворен?
Вече 500 години, плюс-минус няколко десетилетия.
Казват, че когато Краля на маймуните е отново на свобода,
Нефритения император ще се завърне.
Как да се върна у дома?
Трябва да върнеш жезъла в Планината на петте елемента.
Трябва да освободиш Краля на маймуните.
Не мога да го освободя, трябва да се прибера у дома.
Кръчмарю, донеси още вино! - Не прекаляваш ли с пиенето?
Виното е моето вдъхновение.
Някъде съм познат като Поета. Наздраве.
На други места съм познат като Просяка.
Какво ще правим сега? - Добро ли е твоето кунг-фу?
Този, който говори - не умее, а този, който умее - не говори.
Сигурно си изкусен боец.
Откъде го взехте? - Имитация е.
В наше време можеш да си купиш всичко.
Дръпни се от пътя ми, глупако.
Дай ми го.
Предай ми оръжието или умри!
Тръгвай!
Лу, помогни ми!
Защитавай се! - Какво?
Да тръгваме.
Къде отиваш?
Скачай! - Тази няма да я бъде.
Не го мисли, а просто го направи.
Хайде!
Благодаря!
Я, какво сръчно дете. Да не си от Северните планини?
Тя е Златната лястовица от Юга.
Ти ни спаси живота.
Не знам какво щяхме да правим, ако не се беше появила.
Тя не мисли, че Безсмъртния пияница
има нужда от някой, който да му спасява живота.
Безсмъртен ли си? - От какво бягаш, дете?
Ловци на глави искат да й попречат
да стигне до Планината на петте елемента.
Моят съвет е да яздите на запад и да спирате само, за да поите конете.
Ти няма ли да дойдеш?
Пътят до планината минава през пустош и пустини.
Изключително е опасен, а и виното ми свърши.
Неговият еликсир. Всеки Безсмъртен си има такъв.
Съжалявам, но без вино ще умра.
Трябва да ме разбереш. - Не, ти трябва да ме разбереш.
Това е лудост!
Искаш ли да се върнеш у дома? - Да.
Тогава ме чуй. Ако умреш тук,
умираш и в света, който си напуснал. Разбираш ли?
Виното ми почти свърши. Ще трябва да се разделим.
Лу, почакай. - Остави го.
Ти трябва да върнеш жезъла, а не той.
Добър ли си в кунг-фу?
Той няма никакви умения в кунг-фу. Абсолютно никакви!
Лу, почакай! Научи ме да се бия!
Замахвай леко, а режи със силни, ритмични движения.
Ужасен е.
Два дни ви проправям път през тревата,
а ти си стоиш на коня като английски крал.
Кога ще ме учиш на кунг-фу? - Искаш да учиш, значи.
Ще те науча на кунг-фу.
Това се нарича удар, а утре ще те уча да блокираш.
Сега продължавай. Замахвай леко, а режи със сила.
Ще ме научиш ли на Ритника без сянка или на Дланта на Буда?
Във "Виртуален боец 2" има един герой, който ползва тази техника.
Използва също Железния лакът,
както и Смъртоносното докосване с един пръст.
Чашата е пълна. Стига, напълни се!
Именно. Как ще напълниш чашата си, ако вече е пълна?
Как ще научиш кунг-фу, щом вече знаеш толкова много.
Ритникът без сянка, Дланта на Буда... Изпразни чашата си.
Безнадежден си.
Казват, че музиката е мост между Земята и Небето.
Красива мисъл.
Принадлежеше на нейната майка.
Господарю!
Как се осмеляваш! Не виждаш ли, че съм зает?
В Средното Кралство е забелязан легендарният Божествен жезъл.
Невъзможно.
Селяните вече говорят за пророчеството.
Те винаги говорят за пророчества.
Те са тяхната утеха.
Носиш ли ми други дразнещи новини?
Не, господарю, това е всичко.
Повикайте вещицата, родена от вълци.
Докъде бяхме стигнали?
Лу Ян?
Лу Ян!
Лястовице!
О, не!
Добре ли си? - Какво стана, Джейсън?
Той взе жезъла!
Нефритения военачалник е изпратил ловец на глави.
Обречени сме.
Ето го конят му. Сигурно е вътре. - Защо ще се крие в храм?
Това смятам да разбера. Вие ме чакайте при конете.
Беше дълъг ден. Ще седна, за да ми отпочинат краката.
Та, откъде си? Провинция Шандонг?
Приличаш на тамошен. Често ли идваш тук?
Жезълът не ти принадлежи.
Дай ми го, иначе някой може да пострада.
Какъв монах си ти? Да крадеш от пътници.
Май си от мълчаливите... или пък си глух?
На теб говоря, монахо!
Молеща се богомолка?! Добра техника... за ловене на буболечки.
Но не и на тигри.
Опита се да откраднеш жезъла за Военачалника.
Не, глупако! Мисията ми е да открия търсача на жезъла.
Е, откри го.
Ама той не е китаец.
По душа всички сме еднакви. Небето ни помага.
Пиенето грях ли? - Греховно е да не споделяш с ближен.
Наздраве!
Откога търсиш жезъла? - Откакто се помня.
Старец и момче са пили чай тук, нали?
Придружава ги и воин-монах. Има ли друг с тях?
Не знам за кого говорите.
Мъжете са големи лъжци.
Лястовице златна, къде ти е гнездото?
По-ниско, Джейсън.
За да усетиш сладостта, първо трябва да си вкусил горчивината.
Ездачна позиция и стой неподвижен.
Ездачна позиция.
Много е добра... за изхождане.
Ей, престани! Той е мой ученик, а не твой.
Една планина е тясна за два тигъра,
а двама учители са много за един ученик.
Ездачна позиция!
Ако иска да овладее кунг-фу,
той трябва да развие скорост, прецизност и мощ.
Това го знам. Техниката на Резкия юмрук. Брус Ли.
Аз ще удрям, а ти ще блокираш. Готов ли си?
Какво ти казах за техниката Змия? Удари ме.
Виждаш ли?
Удари го пак. Змия!
Не е готов за Змия. По-скоро за Орел.
Жерав. Разбра ли?
Стига толкова, писна ми! Край с мълчаливите загадки
и край с празните чаши!
Първо правило: "Уважавай учителите си!"
Какво казваше за двата тигъра в една планина?
Можем да се избием, когато всичко свърши.
Кунг-фу изисква упорита работа за овладяване на умение.
Художникът също може да владее кунг-фу.
Или месарят, който всеки ден прецизно отделя месото,
а ножът му никога не докосва костта.
Изучи видимото, но търси невидимото.
Чуй това, що няма звук. Научи всичко, а после забрави всичко.
Научи пътя, а после открий свой собствен.
Музикантът също владее кунг-фу както и поетът, който рисува с думи
и разчувства императори със стихове си. Това също е кунг-фу.
Не му давай име, приятелю, защото то е като водата.
Няма нищо по-меко от водата, но тя пак може да пребори скалата.
Тя не се бори с противника, а тече около него.
Без форма и край... истинският учител е вътре в нея.
Само ти можеш да го освободиш.
Това е тиранията на Военачалника. - Той трябва да бъде спрян.
Трябва да бъде убит заради престъпленията си,
а главата му да бъде набучена на кол.
За да го победи,
човек не трябва да изпитва омраза към него.
Ако той ще говори за състрадание към този дявол,
най-добре той да се върне в храма си и да се моли.
Мисията, която сме поели, не е мирна. - Върни се при родителите си.
Та ти си още дете. - Родителите ми са мъртви.
И тя вече не е дете.
Нейният баща беше държавен служител,
който се противопостави на Военачалника.
Една нощ, за да даде пример,
Военачалника изпрати армията си.
Легион след легион, те тръгваха от Планината на петте елемента
към равнините на Средното Кралство.
Виковете на невинните пронизваха мрака.
Накрая останаха само горящи руини...
и едно самотно дете, скрито от майка си в кладенец,
която бе безмилостно убита от стрела...
изстреляна от лъка на Военачалника.
Когато тя стигне двореца му,
няма да му предложи прошка, монахо.
Ще му предложи това.
Нефритена стреличка, която може да убие всеки Безсмъртен.
Тя дълго се упражняваше.
Знай, че отмъщението винаги се връща към мъстителя.
Бил си и учител по чувствителност.
Те са! Пътуват към пустинята.
Значи са между нас и Пясъчната река.
Типично за Краля на маймуните.
Призовава момче да върши мъжката работа.
В тази пустиня е адски горещо.
Това не е пустиня. Онова там е пустинята!
Надявам се знаеш накъде вървиш. Луд монах!
Уж бил монах с мисия, а къде ни води?
През пустинята към нищото.
Няма да успеем, нали?
А и да успеем, ще трябва да се бием с Нефритената армия.
Ами ако не успея да се справя?
Ако се вцепеня?
Не забравяй да дишаш.
Ако скоро не открием вода, ще загинем.
Може би един Безсмъртен даоист може да сътвори дъжд.
Ако наистина е такъв.
Това е богохулство! Ти си позор за името на Буда!
Не!
Ще ви заведа до планината. Там горе!
Виждаш ли ги в облаците?
Там има двуглав лъв. Виждаш ли го?
Да, виждам го. А онзи, малко зад него...
Прилича на Зеленото чудовище.
Зелено чудовище ли? Имаш предвид дракон.
Не, говоря за един бейзболен стадион.
Наричат лявата ограда на игрището "Зеленото чудовище".
Но пък облакът наистина прилича на дракон.
Имаш ли семейство в земята, от която идваш?
Майка ми. - А баща?
Не го познавам.
Не си ли искал да го видиш, да знаеш кой е?
Май, че единственото нещо, в което съм добър,
е да се преструвам, че не искам.
Тя съжалява.
Колко романтично!
Лястовица, мъжете ще ти кажат това, което искаш да чуеш,
но накрая ще те оставят с празни ръце.
Оцеляхте в Пясъчната река. Впечатлена съм.
А ти, момче? Толкова си далеч от дома.
Мога да ти осигуря безопасно завръщане.
Само ми предай оръжието. - Няма да стане.
Защо искаш жезъла? - Когато предам изгубеното оръжие,
Нефритения военачалник ще ми даде Еликсира на безсмъртието.
Сирак, изгубен пътешественик, стар пияница
и монах, който вече половин житие се проваля в мисията си.
Неудачници, водени от неудачник,
които се надяват да спасят друг неудачник.
Убийте ги!
Лу, добре ли си? - Просто съм жаден.
Всичко е наред, нали е Безсмъртен. Нали?
Трябва му вино. - Нищо не можем да направим.
Как така? Трябва да направим нещо.
Страхувам се, че раната е твърде дълбока.
Няма да оцелее. - Трябва му вино.
Той е един от Осемте Безсмъртни.
Виното е неговият еликсир.
Ще изпратим Ходещия монах. - А нямате ли Бягащ монах?
На твоите години изучавах изкуството на учителя-воин.
Концентрацията ми беше добра, както и уменията ми в кунг-фу.
Избраха ме да се явя на финален изпит.
Ако го бях издържал,
щях да стана един от малцината безсмъртни учители.
Провалих се. - И не си Безсмъртен?
Ако човек не се привързва към хора и желания,
сърцето му никога не ще бъде наранено.
Но дали пък тогава ще е живял пълноценно?
По-добре да умра като смъртен, който е държал на някого,
отколкото като човек, освободен от собствената си смърт.
Не искам да те загубя.
Забрави за мен.
Има само един Еликсир на безсмъртието.
Той е смес от нефритен цинобър и солни добавки.
От незапомнени времена се съхранява в Нефритения дворец,
високо в Нефритените върхове, рядко посещавани от смъртни.
За да стигне там, човек трябва да поеме по северния път,
да премине границата между Небето и Земята...
и да се изправи пред Нефритената армия.
Съжалявам, но друг път няма.
Напротив, има. След две нощи няма да има луна.
Можем да тръгнем по южната стена на четвъртия връх,
под прикритието на тъмнината.
Трябва да тръгнем сега. - Не!
Той ще умре!
Тръгнем ли сега, всички ще умрем.
Залогът е не само цялото Кралство...
а и твоят проход към дома.
Тръгваме след две нощи, когато луната изчезне.
Вече е решено!
Когато тя те срещна - отдавна в една чайна,
ти бе едно изгубено и уплашено момче.
Не беше човек, до когото тя би се сражавала.
Взе мъдро решение.
Търсачът от пророчеството не е какъвто си го представях.
Един човек умира в планината Сонк.
Трябва ми еликсира. - И защо да ти го давам?
Защото ти донесох жезъла.
Животът на приятеля ти, срещу властта над Кралство?
Разумно предложение.
Явно този човек ти е добър приятел. - И добър учител.
Човек, който уважава своя учител, уважава и себе си.
В молбата ти има само един дребен проблем.
Обещах еликсира на някой друг.
Не тя ти донесе жезъла, а аз.
Момчето има право.
Но, господарю, вие ми обещахте.
Има само един начин за решаване на подобни спорове.
Двубой до смърт!
С удоволствие.
Еликсирът на безсмъртието.
Победителят ще вземе тази наградата.
Достатъчно!
Търсачът от пророчеството. Колко интересно.
Наистина ли реши, че имаш някакъв шанс?
Аз не смятах така.
Тя ще те убие, вещице!
Не и ако аз те убия първа, мръсно сираче!
Наздраве!
Спомни си на какво те научих!
Статуята!
Използвай жезъла!
Сега е мой ред.
Господарю. - Коя си ти?
Най-малката дъщеря от семейство, което избихте.
Ела и пий с мен.
Не.
Лястовице!
Ще се оправиш.
Нефритения военачалник? - Мъртъв е.
Аз... благодаря ти.
Можеш ли да направиш нещо?
Тя сама начерта съдбата си.
Съжалявам.
Пътешественико, измина много път през Непропускащата порта,
за да изпълниш пророчеството на Безсмъртните.
Кажи какво желаеш.
Искам само да си отида у дома.
Така да бъде.
Казват, че учителят и ученикът извървяват пътя заедно,
и споделят една съдба, докато пътищата им не се разделят.
Никога няма да те забравя.
Май точно това означава да си Безсмъртен.
Ти ме освободи, пътешественико.
Сега е време да освободиш себе си.
Е, какво реши?
Ще си мълчиш ли?
Няма да те питам пак.
Хайде, дрисльо, ставай!
Още ли искаш?
Можем да спрем дотук.
Спокойно, ще се оправите. - Хоп!
Как е той? - Сърцето не е засегнато. Ще оживее.
Разбира се, че ще живея. Аз съм безсмъртен.
Върна ли жезъла на законния му собственик?
Да. - Супер си.
Той ще се оправи ли?
Така изглежда. - Работя отсреща и видях какво стана.
Много си смел.
До скоро. - Да.
Със сигурност.
Китайски стоки и сувенири "Златна лястовица"
Легендата разказва, че Краля на маймуните
започнал своето пътуване на запад в търсене на истината,
а пътешественикът се върнал в своя свят,
за да тръгне по пътя на воина и да намери своята истина...
Защото краят на една история, е началото на друга.
КРАЙ
Превод и субтитри Ивайло Петров a.k.a. Sisq0
http://subs.sab.bz ©