В края на ледниковия период дойдоха машините.
Пристигнаха от космоса.
Дойдоха с една цел.
Да превърнат хората в мутанти.
ХРОНИКИТЕ НА МУТАНТА
След стотици години лишения и страдания,
воинът Наг-Тан обединил древните племена.
Всички заедно успели да запечатат ужасната машина в недрата на Земята.
В далечните планини в Източна Европа единствено потомците
на Братството на Наг-Тан, запазили живо знанието за машините,
техните истории, митове и свещената книга на Хрониките.
2707 година
Години по-късно,
четири корпорации установиха господството над света.
Мишима на изток,
Баухаус и Империъл в Европа и Африка,
Кепитъл на запад.
Всяка корпорация се сражавала с другите за малкото останали ресурси
и тази война нямаше край.
В блатистите равнини на Европа,
корпорация Баухаус се готвела да атакува границите на Кепитъл.
А в това време дълбоко под тях
машините чакали да настъпи техния час.
Дръжте се!
Значи с такива лайна ще ни атакувате?!
Залегни!
В окопите! Прикрийте се.
Вземи.
Дръж се, синко, било е и по-зле.
Опитай се да останеш жив.
Искам да ги унищожим!
Искам днес
от враговете ни да остане само пепел!
В атака!
Разузнавачите върнаха ли се? - Само аз оцелях.
Сър.
Как да обработя подобни рани?
Какво стана? - Попаднахме под обстрел.
Колко загубихме? - 5 тежки самохода.
Цял взвод. - Трябваше да спрем...
и тогава артилерията отново ни подпали задниците.
Трябва да се върнем за оцелелите.
Някой друг ден.
По-лошо не може да бъде. Настъпват.
Предполагам, че цигарите вече няма да ти трябват.
Благодаря ти, отче, вече се чувствам защитен.
Сержант, вие искате ли благословия?
Така или иначе ще отидем в ада.
Не и ти, умнико. Това място е резервирано за офицери.
Казвам ви,
очаква ни голям купон.
Време е да се подкрепим.
Пазех я през цялото време,
но вече е време да празнуваме.
Какво да празнуваме?
След няколко часа ще бъдем трупове,
а гадовете горе ще имат богата реколта.
Но все пак ще ни платят. - Какво значение има
дали ще ни платят, щом парите после няма да ни трябват.
Сержант, имам чувството, че не вярваш в добрите намерения.
Не ми плащат, за да вярвам, сър.
Точно така,
плащат ни, за да вършим работа.
По-ниско.
Бързо.
Бързо, по местата.
Хайде, момчета.
Огън!
Стегнете се! Да посрещнем тези гадове.
Презаредете. По мой сигнал.
Вярвам в теб, момче.
Задръж...
Изчакайте...
Сега.
Граната.
Газ.
Мамка ти!
Сър, реших, че искате да ме убиете.
Първоначално така бях решил. Виж, ако ме убият
погрижи се за момичетата ми.
А сега да ви почерпя ли едно питие?
Проникнаха в окопите.
Събери хората и ги отблъснете.
И си сложи шибаната каска, войнико.
Това не е работа на нашите войници.
По дяволите, на парчета е.
Мамка му.
Боже мой!
Какво беше това?
Убиеца.
Хвърли оръжието!
Да не сте се побъркали? Това не е работа на моите момчета.
Мен ли обвинявате? - Да.
Какво беше това?
Свърших мунициите!
Кракът ми, мамка му!
Нейтън! - Тръгвайте, ще ви прикривам.
Хайде, по дяволите!
Копелета гадни!
Проклети мутанти...
Само ми елате.
Къде са останалите?
Няма други, излитай!
Нейтън!
Не!
В началото
битката се водела в небето.
Но врагът бил изтласкан от там и попаднал на Земята,
където разпространявал злото и поглъщал телата на живите.
Посредством омразата,
той осъществявал своя ужасен план.
И тогава създал машина...
Машината, която ни лишила от човешката ни същност
и ни превърнала в нейни воини.
Наг-Тан, основателя на нашия орден,
успял да обедини древните човешки племена.
И всички заедно
успели да запечатат машината дълбоко в земните недра.
Войната, избухнала между хората пробудила машината към живот.
Освободилите се от оковите мутанти започнали да влачат тела
към запечатаната преди машина.
И дълбоко под земята механизмите отново се раздвижили,
превръщайки чрез ужасни мутации някогашните хора,
във врагове на човешкия род.
Дори силата на четирите корпорации не била достатъчна, за да ги спре.
В Хрониките се казва, че един от последователите на Наг-Тан,
ще слезе в ада, за да спаси човечеството.
Тръгнах на път, за да убедя шефовете на корпорациите
да следват пророчеството и да унищожат врага на човечеството.
Колко време имаме?
Няколко дни... може би.
Започвайте евакуация.
Евакуация?
Водете основния персонал към извънземните колонии,
за да преценим създалата се ситуация.
Това означава ли, че изоставяме Земята?
Да, братко, добре си разбрал. Нашата работа тук приключи.
Тези които се качат на корабите ви, ще се спасят.
Но какво ще стане с милионите, които ще останат?
Или мислите, че врага ни ще се задоволи с този свят?
Няма да стане, той ще ви последва.
Без значение колко далеч ще избягате.
Но още има надежда.
Каква надежда?
Да се изпълни пророчеството. Дайте ми 20 войника и кораб.
И какво ще направят 20 човека, там където армиите ни не успяха?
Ще се промъкнат там, където армиите ни не могат.
Ще се спуснат в недрата на Земята и ще унищожат машината.
Всичко вече сте планирали, като хора на науката и здравия разум.
Но аз съм човек на вярата
и ви моля...
Моля ви...
повярвайте.
Не става въпрос за мен или дори за това...
Повярвайте в Човечеството!
Повярвайте в това, което отхвърляте. Това е нашия единствен шанс.
Къде отиваме? - По-бързо!
Не спирай, трябва да побързаме.
По-бързо!
Хайде!
Корабът!
Ще успеем, хайде!
Странични хора не се допускат.
Но ние имаме билети, не можем да останем!
Мамо!
Не!
До няколко дни ще бъдат тук.
Точно така. Трябва да побързате, братко.
Барикадите няма да ги задържат дълго
и много скоро те ще бъдат тук.
Значи и вие напускате? - Липсата на гравитация
не влияе добре на храносмилането ми. Затова ще трябва да остана.
Вероятно Човечеството ще успее да се укрепи на новите светове,
но не трябва да се връща към миналото и да прави същите грешки.
Твоите думи са вселенска мъдрост... Константин.
А вие къде ще отидете?
Реших да се върна при своите братя и сестри.
Как смятате да го направите?
Градът е напълно обсаден.
Всичко зависи от Божията воля, нали?
Божията воля?
Да, прав сте.
Имам кораб за 20 души.
Направете всичко възможно.
Вземете това.
Какво е това?
Билети за полет към извънземните колонии.
Те ще ви помогнат да наберете хора за вашата мисия.
Защо го правите?
Мнозина смятат, че ще умрат, братко. Но някои знаят, че е сигурно.
И колкото по-близо е краят ми, разбирам, че единствено надеждата
е достойна за вниманието ми.
Сър, врагът премина през барикадите. Корабът ви е готов.
Аз оставам, но брат Самуил идва с вас и го откарайте, където поиска.
Брат Самуил, не разполагаме с много време.
Бог да ви пази!
Искрено се надявам, братко.
Брат Самуил?
Вярвате ли, че има Месия, който ще ни спаси?
Моля се на Господ да съм аз.
Имате ли си имена?
Мич? - Здравей.
Нейтън не е в къщи.
Знам.
Заповядай.
Ще сваря чай.
Променил си се.
Не сме се виждали от цяла вечност.
Помниш ли Грейс? - Да.
Да, разбира се.
Вече е на 10. 10 години.
Значи са минали 5 години от последната ни среща.
Ето ти чай.
Никой ли не ти е казал?
Не.
От името на...
Подръж това.
От името на изпълнителния вицепрезидент, Ви информирам,
че вашия съпруг, капитан Нейтън Рукър, изчезна
по време на акция.
Значи не съм сънувала кошмари, видях го.
Хванали са го, но знам, че още е жив.
Слушай...
ако продължаваш да вярваш в това, ще се побъркаш.
Трябва да се грижиш за Грейс.
Сигурно искат от нас кротко да чакаме своята участ?
Не мога да кажа такова нещо на дъщеря си.
Остави го.
Сержант Хънтър?
Разбрах за вас от един войник от вашия взвод.
Хесус Барера.
Какво искаш?
Имам нужда от войници за една мисия.
За мисия, която има за цел да унищожи врага.
Кой по-точно?
Врагът на цялото човечество.
Не очаквам някой от нас да оцелее, но е въпрос на шанс.
Шанс да се спаси Човечеството, шанс да се спаси света.
Най-вероятно последния ни шанс.
Да върви по дяволите човечеството...
и света.
Да.
Капрал Барера ми каза да очаквам нещо подобно.
Той ми каза също, че с радост ще напуснете този ад.
И мисля, че мога да ви помогна да го направите.
Но може и да бъде едно последно пътуване.
Виждаш ли?
Ако ме убият, погрижи се за моите момичета.
Вземи.
ПРОПУСК ЗА ЕВАКУАЦИЯ
Тези билети означаваха живот.
Но колко хора имаха такава възможност?
Барера никога не би се съгласил на такова нещо, ако не бях обещал
на майка му, че ще отиде в рая. Така и направих, да ме прощава Господ.
Джон Макгуайър беше единствения войник, който не взе билети.
Един от малкото, които трябваше да спасим, а не да пращаме на смърт.
Валери Дювал, самотна майка, убила 61 човека...
толкова млада.
Джуба Ким Ву. Когато му казах, че има вероятност никой да не се върне жив
той просто се усмихна.
Максимилиан Фон Щайнер - офицер и аристократ,
роден лидер. Но ще може ли да ни следва?
В Хрониките беше предсказано,
че врага ще плъзне по целия свят. Последвалата война може да доведе
до изтребване на човешкия род...
Но в Хрониките има също и пророчество
за оцеляване на човечеството.
Ние можем да спасим света от разрушение.
Съгласно това пророчество,
сега ние сме надеждата на цялото човечество.
Братко?
Как е? - Добре.
Преди 6 седмици,
в артилерийска престрелка между Баухаус и Кепитъл,
снарядите унищожили...
Приятел ли ти е?
В руините на имперския град Ле Кайно, има древна катедрала.
В нейните катакомби има мрежа от подземни тунели.
Ще минем по тези тунели,
ще намерим машината и ще я унищожим.
Това ли е всичко? Просто ще взривим всичко.
Имаме устройство.
Устройство?
При първата битка с мутантите е изтръгнато от машините,
преди да бъде сложен Великия печат.
Значи е нещо като бомба?
Кой знае... но вярваме, че е така.
Само предполагате? - Имаме информацията
от древни ръкописи. Не разполагаме с инструкция за употреба.
Устройството е от времената на Наг-Тан.
В Хрониките се казва, че устройството е било в центъра на машината,
но смятаме, че някой символи са били предупреждение.
Безопасно ли е да се транспортира? - Какво значение има, Макгуайър?
С течение на времето бомбата става нестабилна.
Това е детонатора. Без него бомбата е безполезна.
Какъв е детонатора? - Механически.
Поставяте го в устройството, а също и ключа, който трябва да намерите.
Това шега ли беше?
Ключът изглежда така и трябва да бъде в машината.
А ако не го намерим?
Мисията се проваля
и всеки мъж, жена и дете на тази планета, ще умре.
Защо просто не хвърлим бомба в дупката?
Машината е прекарала в земята 10 хиляди години.
Оцеляла е след земетресения
и преместванията на тектоничните плочи.
А бомбата ще свърши ли работа?
Сержант Барера,
един от нас трябва да заложи бомбата във вътрешността на машината.
Доставчик? - Нещо такова.
И кой ще е този луд?
Аз.
Това е много интересно, но долу ни чака смърт.
Можете ли да ни кажете нещо, което да ни бъде от полза?
Аз мога.
Собственост на корпорацията Баухаус.
Не го доближавайте!
Както виждате,
малокалибрените куршуми са безполезни.
Мутантите не чувстват болка.
Нито пък изпадат в шок. - Как успява да оцелее?
Нервните окончания закърняват. Организмът не се нуждае от тях
за поддържане на жизнената дейност. - Как го хванахте?
Нашите учени поискаха екземпляр за тестовете.
Използвахме шокови устройства.
Шоковите устройства не помогнаха
и накрая затиснахме този под танк.
Колко души загубихте? - Не съм ги броил.
Има ли начин да бъде убито?
При значителни увреждания на тялото от автоматично оръжие.
Автоматичното оръжие понякога е по-ефективно отколкото взрив.
А хладно оръжие?
Да, разбира се.
Саби например.
То е разумно.
Не искаш ли да се причестиш? - Не съм гладен.
Този... - Мъртъв е.
Каза ли нещо? - Помоли за прошка.
Какво мислите, че представляват?
Не зная.
Мога само да помоля Бог да му прости греховете.
Само това ни остава.
Братко Самуил? - Капитане.
Това е списъка с оборудването.
Трябва ни възможно най-скоро.
Това е Божи дом. - Ние се каним да умрем за Него.
Като начало, ние нямаме алкохол тук.
Вашият Бог не пие ли?
Това е за причастие.
Това за нас е като причастие.
Последната служба.
Последното причастие.
Севериън, пазителката на Хрониките,
се готви за битката.
Обкръжена от тишина, тя не смее да изрази болката, която чувства,
напускайки своя роден дом.
Сега трябва да успея там, където много мъже се провалиха.
Помогни ми, Господи! Помогни на всички нас.
Амин!
Време е.
Джуба Ким Ву.
Максимилиан Вон Щайнер.
Валери Дювал
Джон Патрик Макгуайър
Хесус Барера
Джон Мичел Хънтър
Мислех, че са изчезнали.
Имал ли си такава?
Вие нямате ли си?
81, 82, 83 и се покачва.
83,5
Една на максимум.
Две на максимум.
Намали налягането.
Бил си в 103-та в Африка? - Точно така.
Аз бях на другата страна. В Империъл.
Знам. - За мен е чест да се сражавам с теб.
Какво?
Отвори втора клапа. - Отварям втора.
Излитаме.
- Гадост.
Какво? - Гледам рибките ти.
По една за всеки убит.
Акула ли си? - Смъртта е акула.
Аз съм просто човек с пушка.
Множество обекти на 014- 015.
Бързо се насочват към нас.
Транспортни са.
Доста бързо.
Отидоха ни паричките.
Изглежда, че сме попаднали на грешния кораб.
Можеш да слезеш по всяко време.
Какво те е полазило по задника и е умряло там?
Майка ти. - Не, майка ми е твърде дебела.
Но сестра ми би могла.
На кой ги даде?
Кое? - Билетите ти.
Какво те интересува?
Мисията ни е самоубийствена и сигурно ще умрем заедно. Това би ни сближило.
Ще се опознаем и ще се изчукаме.
Да се чукаш може много, но се умира само веднъж.
Така си е.
А ти? - Какво аз?
Твоите билети за кой са?
Стойте зад линията.
Само гледам.
Гледайте колкото искате, но преминете ли линията, ще си имаме проблеми.
Къде се намираме?
Близо сме. Току-що влязохме в сектора на "Империъл".
Империъл, значи зло. - Злото е навсякъде.
Къде ще отидеш след това, на Марс, на Луната?
Няма да ми стигне горивото. - Значи оставаш с нас?
Човек не върши нещо току-така. Дори да не го осъзнава.
Иначе що за хора ще сме? Същите демони като нашите врагове.
А кой получи твоите?
Имам две деца. - Ти самата си още дете.
Рано започнах. - Как се казват?
Джак е на седем, Констанца - на пет години.
Когато се качиха на кораба, си мислеха, че отиват на разходка.
Бяха толкова щастливи.
Имаше едно момиче, не й знам името.
Беше в противниковия лагер.
Толкова красива, а в очите й можеш да потънеш...
Дал си й билет и дори не си я изчукал, нали?
Казах, че не й знам името.
Значи си я чукал?
Още цели на 343, приближават.
Внимание, до всички! Затегнете коланите, сега ще стане горещо.
До транспортния кораб.
Приближавате ни, променете курса. - Обекта променя курса.
Обект на 038. - 038, разбрано.
Ще ни таранира. Промяна на курса на 285.
285, разбрано. - Снижение до 15 хиляди фута.
Дръжте се!
Какво има на радара?
Смени курса.
Ще ни прехване.
Качи се на кулата. - Това е цивилен кораб.
Отиди на поста си, войнико.
Какво става?
Транспортен кораб, променете курса си!
Дръжте се!
Транспортен кораб, отговорете! Ако не промените курса си, ще ви свалим!
Повтарям, сменете курса!
Веднага сменете курса!
Огън!
Капитане, загубих визуален контакт.
Всички в спасителната капсула!
По-бързо!
Хайде!
По-бързо!
Вземете бомбата, бързо!
Не забравяйте шибаната бомба.
Хайде!
Хванах я.
Закопчайте коланите!
Защо не се движим? - Нещо заяде.
Какво правиш? - Ръчно управление е горе.
Ще умреш.
Тръгваме.
Летим.
Задействай парашута.
Какво става?
Продължаваме да падаме.
Защо?
Прекалено сме тежки, парашута се скъса.
Има ли резервен? - Задействай резервния.
Не! - Защо не, по дяволите?
Ще се скъса като другия.
Трябва да го отворим точно преди сблъсъка.
Той е прав. - А какво каза, не знам, не чух?
Задействай резервния. - Имаме само един.
Пускайте го!
Ще се ударим.
Отворете парашута, по дяволите. - 15000.
Вероятно вече се вижда Земята.
Кучи сине, ще ти скъсам главата!
800.
500 метра.
Свършено е с нас! Дръжте се!
Падаме!
Сега!
Пристигнахме. Нека ти помогна.
Капитанът е ранен.
Ще ти помогнем. - Артерията е скъсана.
Никой не може да ми помогне. Тръгвайте.
Почивай в мир, Патрик Макгуайър!
Амин!
Сержант Хънтър,
оставете ми граната.
Моля ви!
Благодаря.
Успех, сержант.
Какво е това? - Стара приятелка, стреля бързо.
По-добре да не стрелят по нас.
Къде сме? - Четири мили на юг.
Трябва да тръгнем на северозапад.
Трябва да стигнем до центъра на града.
Да вървим!
Целта се вижда.
Хей!
Виж!
Да ви помогна ли, шефе?
Тихо!
Бежанци.
Къде са тръгнали?
Хънтър!
Нито крачка повече.
Място на кораба струва два златни часовника или 1000 таланта злато.
Назад! Казах назад!
Продадено на човека с костюма.
Един билет, не два. - Вече платих.
И тя ще ни бъде много благодарна по пътя.
Това не е достатъчно за втори билет.
Но това са всичките ми пари.
Разкарай се!
Знаете ли кой съм аз?
Ето кой си.
Никой няма да тръгне без да си плати!
Трябва да вървим натам.
Подходящо място за засада. - Досега да са атакували
тази лесна плячка.
Може да чакат да се съберат повече.
Хайде, нека ви видим парите.
Дай ми това!
Разкарай се!
Забрави, Хънтър.
Да вървим през площада.
Хайде, нямаме време за това. - Ще намерим.
Следващото място струва 5 хиляди таланта злато.
Хайде.
Не се стискайте.
Изчезвай, старче! Какво чакаш?
Намерете пари и ще летите.
Разкарай се!
Пуснете ги на борда! - Трябва да си платят.
Първо жените и децата, после и мъже, ако остане място.
Слушай, войниче, корабът не може да качи толкова хора.
Така ли?
А ти колко тежиш? 120 килограма?
150.
Това е колкото две жени и две деца.
Вървете.
А ти колко тежиш? - Много малко.
Изхвърли излишния товар.
Да побързаме.
Катедралата не е далеч.
В центъра на стария град.
И накъде сме? - Натам.
Ако още веднъж заплашиш мисията, лично ще те застрелям.
Защо да чакаш?
Господи!
Що за катедрала е това?
Как е възможно да се изгуби град?
Този път води към Изгубения град.
Тук сигурно има хиляди.
Хиляди или не, много са.
Колко ли пъти са идвали на Земята?
Това не е тяхно дело.
Ние сме го направили.
Винаги сме търсили съвършенство в начините да се убиваме един друг.
Те се опитали да оспорят нашата роля на откриватели...
Братко. - Да.
Изгубения град.
Трябва да стигнем до него.
Градът на древните...
Погребан преди 500 години по време на Черната зима.
По дяволите! - Следят ни.
Кой ли е?
Нямам представа.
Какво пише?
Надежда всяка оставете.
Копелета.
Без майтап.
Дълбоко е.
Някой ще трябва да остане тук,
за да ни пази гърба.
Аз ще остана.
Не пускай никого.
Опасно е.
Рано или късно ще трябва да се плаща за билетите.
Пази се, Джуба.
60 етажа. Ние ще вървим отпред и ще проправяме пътя.
Какво ще кажеш?
Братко? - Слушам те.
Това е спирачка. Надолу ще летим бързо.
Ускоряваш се и те забавя.
Стигаш долу и спираш.
Това е. Само недей да бързаш.
А това? - Закрепването, не пипай.
Готов ли си?
Хайде.
20.
Къде е това дъно?
Горещо е тук. - 40.
Ей, Самуил. - 55.
Колко има още?
Стоп! - 60.
Въжето свърши. - Стигнахме далеч.
Тъмно е.
Нещо не е наред.
Не може да бъде.
Какво пише в книгите за това? - Пропускаме нещо.
Останалите се спускат.
Ставай, Щайнер, очаква ни дълго спускане.
Да, в самия ад.
Не виждам прохода.
Тук пише, че трябва да е някъде тук - 55, 56-ти етаж.
Трябва да има изход.
Не ме изпускай. - Опитвам се, човече.
Имаш късмет, кучи сине.
Господ е с нас, сержант.
Господ е с нас.
Почакай. Спри!
Помогни ми.
Стреляй. - Почакай, използвай това.
Граната.
- Граната.
По дяволите!
Да вървим!
Свърших патроните.
Някой иска ли да си каже последните думи?
Млъквай!
Добре ли сте?
Презаредете.
Залегни!
Всички ли са добре?
Хей!
По дяволите!
Да вървим.
Това е края.
Някой да има патрони? - Макгуайър.
Добре.
Благодаря.
През тези тунели влачат тела към машината.
За да стигнат дотук са нужни дни, дори седмици.
Прекалено се доверяваш на тази книга. - Не си губи времето.
Не мисля, че някаква преграда ще ни спре.
В нея намираш вдъхновение, нали?
Сержант, харесвам книгата, но това е просто една книга.
Добре.
Тя ми помага да поддържам вярата си.
Аз съм атеист.
Видял си на какви злини е способен човека.
Но още не си видял на какво е способен нашия враг.
Слушай...
Къде са билетите ти? - Какво?
Твоите билети. - Какво значение има?
За мен е важно.
Какво значение има?
Съжалявам.
Всичко, което става е от Бог.
И в името Божие.
Нашият враг идва отвън.
И това, което за Господ е живот, за врага е смърт.
И само Господ
може да сложи край на ужасите,
навсякъде и завинаги.
Искрено вярвам, че ще победим машината.
На всяка цена трябва да стигнем до машината.
А ако не вярвам в Господ? - Ако не вярваше, нямаше да си тук.
Хей! Няма ли да ни помогнете?
Ако не сте забелязали, мисията ни е пред провал.
Трябва ти само малко вяра.
Дай на мен!
Мисля, че сме натам.
Почакайте!
Ето ги копелетата.
Не им трябваше седмица, за да стигнат дотук.
Трябва да продължим.
Кого влачат?
Хънтър.
Какво прави той?
Сержант. - Господи!
Това е Нейтън.
По дяволите!
Хайде, трябва да продължим.
Това е само един човек. - Но аз познавам този човек.
Имаме мисия.
Господ да те пази.
Хайде.
Нейт. - Мич?
Мич, трябва да изпълниш задачата. - Не говори.
Ще те измъкна от тук.
Къде са ми момичетата? - В безопасност.
Момичетата са с Морис.
Почти стигнахме, хайде.
Какво е това?
Мич, какви ги вършиш?
Трябва да намеря изход от тук.
Няма да те оставя тук.
Ще те измъкна.
На Марс, са нали? - Да, на Марс.
Обясни ми. - Един човек го уреди.
Така ли?
Нали знаеш, ще трябва да спасим света.
Как са момичетата ми?
Ей, ей, ей!
По дяволите!
Послушай ме.
Завърши мисията.
Не мога да те зарежа тук. - Не те моля за това.
Предай на Мадлен и Грейси...
Кажи им...
- Добре.
че ги обичам.
Чантата, ще изгубим бомбата.
Дръж я!
Дай ми ръка!
Трябва да продължим.
- Все още сме хора, Самуил.
Благодаря. - За мен беше чест.
Пази ни, Боже!
Хайде, дай ми знак!
Умрете, копелета!
Не!
Господи!
Почивай в мир.
Хънтър!
Кога за последен път си разговаряла?
Вече не помня.
Не можахме да го опазим.
Той трябваше да ни заведе при машината.
Какво правиш? - Ще се нуждаем от книгата.
Но това е забранено. Взели са всичко.
Погледни това. Какво пише?
Не знам. - Прочети.
Не мога.
Хайде, прочети го.
Не мога да чета. Какво?
Как си вярвала в книга, която дори не си прочела?
Нямаше нужда да я чета, за да повярвам в истината.
В това се заключава вярата ни. - Фантастично.
А ти в какво вярваш?
В нищо не вярвам, но тези копелета трябва да умрат.
Идваш ли?
По дяволите! Мисля, че това е Щайнер.
Добре ли си? Господи!
Ще можеш ли да държиш оръжие? - Само с дясната ръка.
Ще можеш ли да държиш въже?
Само ме предупреди.
По дяволите!
Идват. Срутването няма да ги спре.
Скоро ще се справят с преградата. - Да побързаме.
Щайнер?
По дяволите!
Господи!
Не!
Хънтър?
Един от тях ли си?
Малко ми разкрасиха лицето.
Ти ли си? - А ти как мислиш?
Дай ми бомбата!
Дай тук шибаната бомба.
Идват копелетата.
Побързай!
Не забравяй да сложиш ключа в отвора.
В кой отвор?
В който и да е.
В този ли?
Шибана работа! Не става.
Не работи. - Какво?
Дай ми лист от книгата! Хайде. - Какво правиш?
Опитвам се да се оправя с това нещо.
Загубих си меча.
Дръж.
Самуил?
Точно така.
Не, Севериън, това не е Самуил!
О, не!
Ела насам!
Скачай!
Ти си Самуил. Всичко е наред.
Това е за Нейтън.
Това е за Хесус.
А това - за останалите!
Ела насам.
По-близо!
Вярвай.
Така свърши всичко.
Аз загубих, а той спечели.
Невярващия стана спасител.
По дяволите!
Превод по слух: Han Solo - avatarbg. info