Превод и субтитри: vkehayov
Г-н Блакууд?
Господине?
Г-н Блакууд, съжалявам. Повикахте ли ме, сър?
Слез тук.
Съжалявам. Наистина съжалявам.
Не гледах стъпалата. - Те ме накараха да го направя...
Г-н Блакууд... - Разберете ме, моля ви.
Скъпоценни зъби...
Скъпоценни зъби за момчето ми...
Тате?
Тате...
Донесох ви още нещо за ядене.
Не са млечните зъби, както поискахте,
но ви моля да ги приемете, в замяна на сина ми.
Дай ни други зъби... детски зъби...
Пожертвах икономката си, дадох ви и моите зъби, виждаш ли?
Моите собствени зъби... - Донеси ни детски зъби.
Върнете ми детето.
Синът ти е тук. Той е наш...
Тате!
- Сине!
Кейти Холмс
Гай Пиърс
НЕ СЕ СТРАХУВАЙ ОТ ТЪМНОТО
Бейли Мадисън
Музика: Марко Белтрами Бък Сандърс
Оператор: Оливър Стейпълтън
По телевизионната пиеса на Найджъл МакКийнд
Продуценти: Гилермо Дел Торо Марк Джонсън
Сценарий: Гилермо Дел Торо Матю Робинс
Режисьор: Трой Никси
Тя кацна.
Какво мислиш? Не е ли много...
Не... Страхотно е. Също като теб.
Ето го моето момиче.
Сали?
Леле... Виж се колко си пораснала.
На колко си сега... На седемнадесет?
Тате, знаеш на колко съм... - Знам, пошегувах се.
Сали, това е Ким. - Ким... Сали.
Здравей Сали. Приятно ми е да се запознаем.
Обичам те! Обичам те!
Благодаря.
Какво ще кажеш за една снимка? Имаш ли камера?
Радвам се да те видя.
Наред ли е всичко? - Да.
Подуши ли този свеж въздух, хлапе? Не е като смога над ЛА, нали?
Трябва да се обадя на мама.
Натисни клавиш 1, после зеления...
Здравейте, звъните на Джоан и вълшебната Сали.
Моля, оставете съобщение.
Приключихме с вестибюла. Какво да правим с останалите неща?
Сложете ги в гаража.
Сали, кажи "здравей" на г-н Харис.
Приятно ми е да се запознаем.
Да хвърлим един поглед вътре.
Г-н Харис, вероятно тази къща...
Изглежда добре, нали?
Мирише странно. - Трябваше да го помиришеш преди.
Имаше плесенясали вестници навсякъде, мъртви гълъби по пода... курешки...
И то много. - Това е от офиса на Джакоби.
Г-н Джакоби? Благодаря, Мишел, съжалявам.
Не знам. Чакай, ще проверя.
Той дали... Получи ли снимките?
И аз обичам да рисувам.
Тук ли работиш? - Не, Сали, живея тук.
Аз съм интериорен дизайнер. Знаеш ли какво означава това?
Разбира се, че знаеш.
Виждаш ли всички тези картини на животни?
Нарисувани са от Емерсън Блакууд. Някога е живял тук.
Много известен художник-анималист.
Сали, погледни.
Искаш ли да опиташ?
Какво е това?
Намерих го. - Мое е.
Беше на баба ми. Тя ми го даде, когато бях малка.
Мама ме даде на баща ми.
Сали, искаш ли да видиш стаята си?
Как ти се струва?
Ким и аз доста се потрудихме, за да я оправим.
Виж това.
Страхотна е, нали?
През нощта изглежда по-добре.
Колко време ще остана тук?
Какво ти каза майка ти?
Каза ми, че ще дойда при теб, и после опакова всичките ми дрехи.
Нищо ли не ти обясни? - Не.
Сали, ние с майка ти се притесняваме за теб.
Тя мисли, че си тъжна и... тя мислеше...
Ние мислехме, че може би една промяна ще ти се отрази добре.
И можеш да дойдеш да живееш тук, с мен и Ким.
Докато свършим ремонта на къщата, и след като я продадем
бихме могли да се преместим някъде другаде.
Хайде Сали, отвори вратата.
Сали, пусни ме да вляза.
Ще се жениш ли за нея?
Ами, това е между Ким и мен.
Мама каза, че я харесваш, само защото е млада, а тя не е.
Тя е стара.
Сали, отвори вратата!
Сали, моля те... нека да поговорим.
Знам, че ти е трудно.
Имаше дълъг полет... Не си свикнала в нова къща...
Искам да си лягам.
Добре.
Не забравяй да си измиеш зъбите.
Ще бъдеш ужасен играч на покер. Гладиш тази риза от половин час.
Мисля, че няма да ме приеме.
Не го приемай лично. Тя е като всички деца.
Какви са тези хапчета, които пие?
Антидепресанти, мисля... - Господи!
Майка и ги предписва. Тази жена я лекува като кучето си.
Какво ще правим с Джакоби?
Помощника му каза, че още не е разглеждал новите снимки.
Но аз му ги изпратих още преди седмица.
Знам, но имаме още доста работа, а той ще дойде на вечерята.
Трябваше само да ни даде корицата. - Да, трябваше.
На Спенсър му трябваха две години да я реставрира,
а ти направи тук чудеса.
Ние направихме чудеса. Не го правя само за мен.
Благодаря.
Това ново ли е? - Да.
Чудесно е!
Ако вземем корицата на сп."Архитектура" няма да ни трябва друг кредит.
Знаеш ли какво ми каза дъщеря ти днес?
Какво?
Тя каза, че жена ти я е дала на теб.
Децата казват всякакви неща без да мислят.
Днес не можеше да мине по-лошо, аз...
... чувствам се като злата мащеха.
Зла и много стара мащеха.
Да не забравим другата страна на старостта...
Защото си мислех... какво ще правя с една стара дама.
Дойдох на летището с плюшено мече, къде ми е бил ума?
Страхотно е, тя го харесва. То е в стаята и.
На леглото ли? - Е, над леглото. Виси на примка.
Добре е, аз го нагласих.
Сали. Казва се Сали...
Сали.
Добре. Какво мислиш? - Изглежда страхотно.
Виждала ли си Сали? - Да, беше на пейката.
Сали!
Тук е опасно за теб!
Хей, какво става? Всичко наред ли е?
Дръж я настрана от задната част на къщата.
Може да падне и ще забъркаме адска каша.
Не съм направила нищо.
Има ями... стари кладенци. Опасни са за деца.
Г-н Харис е прав, Сали.
Той знае, дядо му е работил в къщата. Не трябва да идваш повече тук.
Открих едно мазе. - Там няма мазе.
По-спокойно, Харис. Аз ще я взема. Всичко е наред.
Там е... Точно там.
Знаете ли, има си причина тази къща да се нарича "Пропадналата мелница".
Англичаните имали мелница тук, която потънала в бездънна дупка.
Ето защо повечето къщи наоколо нямат мазета.
Тази има. - Може би трябва да проверим.
Това е опасно за едно дете.
Вижте! Казах ви, че е тук.
Можете ли да повярвате?
Тук определено има кухина.
Ще взема някои инструменти.
Сигурен ли си, че искаш да го направиш?
Разбира се, шегуваш ли се? Ще го оправим лесно, ако трябва.
Трябва да отстъпиш малко назад.
Г-н Хърст... аз...
Тук има врата.
Къде са ключовете от къщата?
В чекмеджето с боклуци в твоя офис.
Добре.
Да погледнем.
Леле...
Внимавай, Сали. - Добре.
Как, по дяволите, сме пропуснали това?
Това трябва да е прозорец с цветя.
Всички тези бои и цветове, това е невероятно!
Алекс, погледни това.
Харис, знаехте ли за това място?
Това място не е безопасно... особено за деца.
Добре, ще я държа под око.
Това трябва да е мястото, където Блакууд е работил.
Открих още една врата.
Виж тези скици.
Това прилича на яма за пепел. Затворена е.
Тези рисунки са невероятни.
Добре, да вървим, Сали.
Хайде Сали, да вървим.
Сали... хайде.
Знаеш, че тя ще се върне... Винаги го правят...
Да, винаги го правят. Винаги...
Не, само искам да се уверя, че картините и мебелите
ще са тук навреме за вечерята.
Би ли могъл да ми кажеш...
Стига Алън, от колко време се познаваме?
Ще ти напиша чек за по-късна дата.
Задръж...
Хей, ето те и теб.
Мислех, че можем да направим заедно кифлички.
Обещах на г-жа Ъндърхил, че няма да правим бъркотия.
Да. Това е добре.
Какво имаш там?
Куклата ми... и рисунките ми.
Сали, отвори портата и ни избави...
Избави ни... избави ни...
Кой си ти?
Какво искаш?
Бяхме толкова дълго на тъмно... Избави ни... моля те...
Ако можеше да видиш как е тук...<'i> - Почакай малко.
Тук има много деца. Те искат да отвориш вратата и да играеш с тях.
Сали?
Чух нещо.
Има плъхове вероятно. Хайде, време е за вечеря.
Тук се чува глас.
Тогава наистина са умни плъхове. - Не... слушай.
Нищо не чувам. Хайде... да вървим, хлапе.
Забравих си чантата. - Побързай.
Сали, веднага...
Можем да го вземем утре.
За всичко останало ще почакаме около две седмици.
Но ти каза, че е много по-мек и можем
да намалим цената наполовина. - Знам, но...
Не си ли гладна? Сали?
Не обичаш ли ориз?
Г-жа Ъндърхил е приготвила ябълков пай за десерт.
Ябълковия пай съдържа глутен.
Мама казва, че глутена е вреден за моята концентрация.
Хайде... Ти обичаш ябълков пай.
Можеш да се притесняваш за концентрацията си утре.
Мама казва "не" на глутена.
С какво е напълнила майка ти главата ти?
Какво ще кажеш за малко млечен шоколад.
Не, не... - Ще и направя.
Почакай! Сали, трябва да изядеш това, или ще отидеш в стаята си. Ясно?
Лека нощ татко.
Какво?
Това действаше ли, когато си бил дете?
Тя ни пробва, Ким. Ето какво правят децата.
Кой е тук родителя? - Разбира се, че не съм аз.
Не исках да кажа това.
Не, ти си прав. Аз не съм родител.
Хей, говорихме за това, помниш ли? - Не, ти говореше за това, Алекс.
Не съм сигурна готова ли съм да бъда нечия майка.
Стига, моля те...
Имах трудно детство. Трябваше да се справям с някои хора.
Слушай, ще ми помогнеш ли с това? Разбирам, че момента е ужасен,
но нямам избор. Не мога просто да я пратя обратно.
Знаеш, че не това те моля да направиш.
Ябълков пай.
Благодаря.
Ало?
Здравей Алекс, аз съм, Джоан. - Здравей Джоан.
Мога ли да говоря със Сали?<'i> - Не, не можеш.
Защо не? - Защото заспа.
Напред сме с три часа с времето. Защо не си и казала, че ще живее тук?
Обичам те!
Ти... можеш да говориш с мен?
Обичам те!
Сали, изключи светлината...
Искаме да бъдем приятели.
Къде ми е куклата?
При нас... при нас... Куклата на Сали е с нас.
Кой си ти?
Аз съм твой приятел... приятел...
Приятел?
Къде си?
Ела в мазето... ще ти покажем.
Къде си?
Какво си ти?
... имам храна...
Как мога да те видя?
Няма да те нараня, обещавам.
Сали?
Какво правиш там отдолу? - Търся си куклата.
Ами, какво ще кажеш за Теди вместо куклата?
Не, и така е добре.
Изгубила си зъбче ли?
То не е мое. Намерих го.
Намерила си го? Къде... тук, в къщата ли?
Да.
Може ли да се обадя на мама сега?
Не, твърде късно е. Тя вероятно е заспала.
Не мисля, че трябва да го запазиш. Не е много чисто.
Какво ще кажеш да угася лампата. Може ли...
Остави я, моля те.
Добре, приятни сънища.
Сали, би ли ми направила една услуга?
Ще опиташ ли да... ... да се сприятелиш с Ким?
Да. - Благодаря, хлапе.
Ким, виждала ли си бръснача ми? - Трябва да тръгнем до пет минути.
Да... Виждала ли си бръснача ми?
Ето, вземи моя. Пет минути...
Роклята ми!
Сали?
Искам да говоря с теб долу, веднага!
Сали, не мога да повярвам, че си нарязала дрехите на Ким.
Не съм го направила. Не съм аз, кълна се.
Сали, просто спри да лъжеш. Направила си ужасно нещо.
Освен това е и опасно. Може да се порежеш.
С какво го направи? С бръснача ми ли?
Какво е това? Откъде го взе?
Остави ме да се прибера в къщи. - Не можеш да се прибереш.
Моля те, остави ме да се прибера. - Съжалявам за това.
Тя никога преди не е правила подобно нещо.
Очевидно е много ядосана за нещо. - Алекс, това не е гняв, това е страх.
Трябва да тръгваме.
Г-жа Ъндърхил, Ким и аз имаме среща в историческото дружество.
Ще се върнем следобед. Сали, ние излизаме.
Да слушаш г-жа Ъндърхил и да правиш каквото ти каже.
Помисли какво ще трябва да кажеш на Ким, ясно?
Там ли си?
Ти ли наряза дрехите на Ким?
У теб ли е бръснача на татко?
Трябва да ми кажеш истината...
... ако искаш да бъдем приятели.
Няма да ти се сърдя.
Сали не е сърдита,
но родителите са ядосани.
Те не те искат... Но ние те искаме...
Ние сме гладни, Сали...
Слез тук, Сали... Слез...
Махни светлината... Светлината ни притеснява...
Ти каза, че си гладен.
Харесваш ли стафиди?
Светлината... Махни светлината...
Виждаш ли...
Вкусни са!
Вкусни... да... Сали е вкусна...
Направи ли нещо лошо?
Ще трябва да ми отговориш, ако искаш да бъдем приятели.
Сали?
Какво правиш тук долу в тъмното?
Говориш ли с някого?
Има ли някой тук с теб?
Не, съвсем сама съм.
Тук няма никой.
Защо не помогнеш...
... на г-жа Ъндърхил да приготви обяда.
Отивай. Марш!
Точно така. Нагоре по стълбите, колкото можеш по-бързо.
Не, глупако...
Харис, стар глупако...
Кълна се, нищо не съм им казвал.
Махай се!
Стана злополука, извикай помощ.
Не... не гледай.
Чух писъците му и и някакви шумове.
Той каза ли нещо? - Каза да се махна от стълбите.
Беше толкова тъмно там.
О, г-н Хърст... - Какво става тук?
Вие ли сте работодателя на г-н Харис? - Да.
Станала е злополука.
Добре ли сте? Къде е Сали?
Съжалявам, тя го видя.
Опитах се да покрия очите и, но беше твърде късно.
Къде е тя? - В градината е... съжалявам.
Сали?
Здравей.
Уплаших ли те?
Искаш ли да поговорим за това?
Дали г-н Харис ще умре?
Не, Сали. Той ще се оправи.
Може ли да ти покажа нещо?
Това е любимата ми част от къщата.
Да обичаш природата е съдба.
Внесохме тези риби от Япония.
Наричат се "Kuay"
Смятат ги за вълшебни.
Казват, че могат да се видят на голяма дълбочина,
благодарение на ярките им цветове.
Така че, това ги прави... специални.
Но също така ги прави уязвими.
Те трябва да бъдат силни.
И ти също, Сали.
Не съм докосвала дрехите ти.
Кълна се в Бога, никога не съм ги докосвала.
Не съм ги докосвала...
Не съм, давам ти думата си....
Не ми пука за тези дрехи.
Не мога да кажа със сигурност, но мисля, че е от 1804-та.
Трудно е да се види, монетата е доста износена.
Може да я е намерила в ателието на Блакууд.
Не искам тя да ходи долу повече.
Тревожа се за това, Ким. Не е безопасно.
Здравейте, тук е Джоан... - Мамо!
Сладката ми! Как си?
Мога ли да се върна у дома?
Искаш да си дойдеш у дома... Какво искаш да кажеш?
Не ми харесва тук.
Ти какво? Скъпа, не се измъчвай.
Там е толкова красиво, просто трябва да свикнеш.
Но е студено. - Скъпа... какво?
Леглото ми е твърде голямо.
Скъпа... - Мисля, че съм болна.
Не си болна.
Скъпа, ще отнеме мъничко време, за да свикнеш.
Ще се справиш, нали?
Ще свикнеш. Трябва да вървя... Скъпа.
Мама трябва да тръгва. Ще се видим скоро... Чао!
Ким...
Не тръгвай. - Какво има?
Дори и да съм заспала...
... не изключвай светлината.
Ще бъда точно тук.
Обичам те!
Тате... тате! Моля те... тате!
Сали... какво става? Какво има?
Не искам да идват повече.
Кой, Сали?
Малките неща... които живеят в мазето.
Съществата, които ми дадоха сребърния долар.
Казаха, че искат да сме приятели.
Но те са ужасни... и зли.
Сали... просто си имала кошмар.
Не... не говори така!
Мечето ми...
Виж какво направиха на мечето ми.
Баща ти ми каза, че изкуството е любимия ти предмет.
Иска ми се да можех да рисувам
Рисуването е лесно.
Другите деца не могат да направят лицето и ръцете.
Защо казваш, другите деца? Чувстваш ли, че те са различни от теб?
Още в началото ме попита това. - Какъв е отговора ти?
Добре.
Да започнем с нещо по-лесно.
Кой е любимия ти цвят?
Какво е това... пурпурно?
Черно.
Какво ще кажеш за тези малки неща, които видя.
Какво мислиш, че са?
Феи... или гноми?
Но са страшни, нали?
И казваш, че знаят името ти.
Говорят с теб?
Да.
Какво ти казват?
Те искат да си играят с мен. - Това ли е всичко?
Казват, че родителите ми не ме обичат.
Мога ли да си отивам сега?
Само още няколко въпроса. Може ли?
Има много тревога в това малко момиченце,
и дълбоко убеждение, че не го е искала.
Вярвам, че това е, което задейства тези фантастични илюзии.
Каза ми, че намерила малка тава със зъби, вътре в тази камина.
Да... тя намери един зъб. Но това не означава нищо, нали?
Ще разнищим тези сложни фантазии, бръчки, нокти... зъби..
Ще индивидуализираме всяко едно от тези неща,
нейния илюзорен свят, обитателите му. Всеки детайл, на който се натъкнем.
Е, какво правим?
Искам да опитам по-силни лекарства, като за начало.
Ще помоля лекаря в ЛА да изпрати медицинския и картон.
Обадете се в кабинета да запишете час. - Добре, чудесно.
Междувременно ще ви дам нещо, което да помогне на съня и.
Вече закъсняваме. Не мога да повярвам.
Ако не получим тези неща, няма да получим мебелите и картините навреме.
Забравих поканите за историческото дружество.
Знаеш ли, може би трябва да отложим вечерята.
Ким, това е архитектурно списание.
Трябва да сложим къщата на корицата! - Знам.
Ако не успеем никога няма да си върна кариерата.
Знам!
И няма да можем да продадем това място. - Ами това, което се случи?
Какво, Харис? Това беше нещастен случай.
Говоря за Сали. - Всичко е в главата и, Ким.
Да, но то е реално за нея. Нямаше да е от значение, ако не го виждаше.
Хайде! - Успокой се!
Аз ще повървя. Така ще стане по-бързо.
Ще се видим отзад.
Не съм сигурна доколко ще ви разбере.
На доста силни успокоителни е.
Г-н Харис, знам, че ви е трудно, но...
... трябва да разбера нещо.
Трябва да знам какво видя Сали, за да мога да и помогна.
Тя навън ли е? Извън къщата ли е?
Не.
Навън... Тя трябва да бъде вън от там.
Защо?
Защо е била запечатана онази стая?
Дядо...
Вашия дядо ли я запечата? Защо?
След... след...
След какво?
Блакууд...
Какво Блакууд?
Лот единайсет, трийсет и четири... обществената библиотека.
Изведете я... от къщата...
Извинете!
Мога ли да ви помогна? - Търся библиотекаря.
Лот единайсет, трийсет и четири?
Емерсън Блакууд.
Специални колекции. Една секунда.
Оттук.
Не помня кога за последен път, някой помоли за това. Прекрасни са.
Аз съм дизайнер. Работя в "Пропадналата мелница".
Леле! Това сега е привилегия.
Лично аз мисля, че Емерсън Блакууд е писал доста за това.
Намерихте ли стенопис?
Стенопис ли? Къде?
Там, в къщата, според слуховете.
Ако сте го намерили, бих се радвал да го видя.
Ехо?
Сега, това е...
доста иронично, наистина.
Завършен реалист.
Някой, който държи непременно да рисува само от натура,
за да може да направи това, в края на живота си.
Гледала съм всичко на Блакууд,
но никога не съм виждала някое от тези.
Наистина няма как. Семейството прави ограничени дарения.
Така че тези, може би никога не са били публикувани.
Възможно ли е да получа копия? - Ами... ще видя какво мога да направя.
Бръчки, нокти ... зъби?
Чели ли сте някога Мейкън? Артър Мейкън, уелсеца.
Той вярваше в легендите за феите.
Тези древни създания от долния свят, предхождащи човечеството.
Блакууд го цитира подробно. Ето тук, тази линия. Тук...
"Един живот трябва да бъде взет."
"Тези същества вземат по един човешки живот всеки път, когато се появят,"
"за да попълнят редиците си."
"Много от тези същества се хранят с кости."
"Със зъби на малки деца."
"И след това настана примирие."
"Договор между видовете."
"Между папа Силвестър II и тези древни същества, през 999-та година."
"В замяна на човешки зъби"
"те започват да оставят сребърници под възглавниците."
Сега...
Това е последната известна рисунка от Емерсън Блакууд.
Направена е малко преди изчезването му
и загубата на детето му.
Неговото дете?
Единствения син на Блакууд изчезва!
Не след дълго и Блакууд изчезва.
Безследно...
Боже мой!
Скъпа, слава богу, че си дойдохте...
Къде е тя? - Сложих я да спи.
Тя не спира да крещи.
Сали?
Ким!
Тя не е тук.
Мисля, че ще избяга. Правила го е преди.
Знаеш ли, веднъж... опита се да ходи по целия път обратно до ЛА
от семейния ни дом в Бостън.
Не бих се изненадал, ако и сега го направи.
Ходих днес при Харис.
Блакууд е имал син. Знаеше ли го?
Изчезва на осемгодишна възраст.
А Блакууд изчезва няколко дни по-късно.
Защо ми казваш това?
Много от това, което Блакууд пише в края на живота си,
е много близо до историята на Сали.
Гноми... създания, всички тези неща... - Ким, не ми казвай, че вярваш в това.
Нещо ужасно се е случило в това мазе.
Трябва да се махнем оттук. Да се махнем на милион мили оттук.
Виж, вложил съм и последния си цент в тази къща.
И ми казваш, че трябва да се махнем просто ей така?
Приемам, че дъщеря ми има проблеми. Ясно? Благодаря.
Всички го знаем, но те не включват чудовища в мазето.
Ето я.
Хайде Сали, качвай се в колата.
Сали, моля те. Само за тази вечер.
Ще говорим след партито. Става ли?
Четири, три... две... и едно.
Готово.
След партито ще те измъкна оттук.
Каквото и да ми струва. Обещавам.
Сали? - Взех го от тях.
Не можеш да го имаш.
Не разбираш. Трябва да се защитавам.
Категорично ти забранявам! - Моля те!
Никой не ми вярва.
Сали, аз ти вярвам.
И можеш да ми кажеш всичко, абсолютно всичко.
Те не обичат ярката светлина.
Онези неща. - Така ли?
Тогава имам добра идея.
Г-н Джакоби, толкова се радвам, че можахте да дойдете.
Алекс, моля те, викай ми Чарлз.
Жена ми Евелин. - Здравей, Алекс.
За мен е удоволствие. Заповядайте.
Къщата изглежда фантастично.
Свършил си забележителна работа.
Благодаря ви.
Ще се радваме да поразгледаме - Разбира се. Исках да наблегна на това.
Фоайето, разбира се, е от махагон, който закупихме
от същия доставчик, с който е работил Блакууд в Лондон.
Той е в бизнеса от 1865-та...
Внимавай, Сали. Не всеки обича да бъде сниман, ясно?
Е, Алекс, къде е Ким?
Мисля, че все още е на горния етаж. Защо не влезете в библиотеката?
Вземете си питие, а аз ще се присъединя след малко.
Ким, какво става?
Нейните рисунки...
Те са точно като скиците на Блакууд. - Да, сигурен съм.
Вероятно е разглеждала снимките ти и ги е копирала.
Не, не го е направила. - Ким, моля те, Джакоби са тук.
Алекс, това е дъщеря ти. - Знам.
Това е сериозно!
Само защото продължаваш да отричаш, не означава, че не се случва.
Ким, не мога да направя това...
Извинете ме, г-н Хърст. Кога да сервирам вечерята.
След десет минути, моля. Ким, всички чакат.
Ще говорим за това по-късно. - Не!
Мисля, че имам доказателство. - Не сега.
Моля те. - Не сега.
Добре дошли на всички.
Моля, седнете.
Искам да кажа няколко думи за всички наши приятели,
малки и големи, уважили ни с присъствието си.
Благодаря ви, че сте тук тази вечер. Това означава много за нас.
Всеки детайл на тази реставрация е следвал точните спецификации
и материали, използвани в оригиналната конструкцията на къщата.
Включително монтажа на дървените елементи в градината, кухнята,
дори и библиотеката, с което Ким и аз сме много горди.
Сигурен съм, че повечето от вас, с голям експертен опит
ще оценят прецизността на отделните детайли.
Изкуството, което виждате по стените, фризовете,
дори мебелите, на които седите, всички са били щателно избрани,
за да наподобяват първоначалното състояние и мисля,
че това наистина представлява същността на колекцията Блакууд.
Така че, благодаря на историческото дружество,
и разбира се, на нашия почетен гост г-н Чарлз Джакоби.
Интересът ви към нашите проекти, е повече от вдъхновяващ,
за което ви благодаря.
И накрая, към самата къща,
с пожелания за нов, дълъг живот и просперитет.
Предполагам, че не всеки е фен на менюто тази вечер.
Сали?
Татко, те са тук!
Какво става там?
Сали, погледни ме.
Погледни ме... погледни ме...
Направих снимка...
Мисля, че ще е по-добре да отменим срещата.
И аз така мисля.
Всичко е наред.
Алекс, може ли да поговорим?
Чувствам се така, сякаш не знам какво да правя.
Обичам дъщеря си, Ким.
Обичам и теб.
И аз те обичам.
Трябва да тръгваме, нали?
Ще приготвя Сали.
Аз ще взема колата.
Хей, вземи това в колата. - Да.
Ким?
Здравей.
Къде отиваме?
Ще отидем на хотел, в града.
Ще те измъкна от тук.
Алекс?
Сали...
Детски зъби.
Ким?
Къде отиде?
Сали?
Оставете ме на мира!
Използвай фенера... използвай фенера...
Когато отрежа това въже, Сали... Бягай!
Бягай...
Не! Не без теб... - Бягай!
Сали.
Сали, добре ли си?
Сали?
Ким!
Тате...
Това е достатъчно, Сали.
Обичам те, Ким.
Те ще ни намерят.
Те ще ни намерят и ще ни наранят. Трябва да го намерим.
Не, ще отидем по-надълбоко.
После ще чакаме.
Те няма да забравят.
И други ще дойдат.
Скоро.
Скоро, имаме цялото време на света.
Цялото време на света...
НЕ СЕ СТРАХУВАЙ ОТ ТЪМНОТО
Превод и субтитри: vkehayov