Превод: Кремена Новакова a. k. a. wasntme
UNACS TEAM|УНАКС ТИЙМ ©
Хайде.
Намери си място.
Изходи се. Да тръгваме.
Кой е?
Здравей.
Добър вечер.
Здравей, Вон. - Здравей, Джак.
Виждам, че добре те тренира.
Кой кого води, нали?
Как... Как издържаш?
Ден по ден.
Но ще се оправя.
Да, тези неща отнемат време.
Тренировката помага. Бягам много.
Вдигам и тежести.
Виж ми оръжията.
Ти си забавен кучи син, Вон.
Не, имам предвид, наистина да ми видиш оръжията.
Паркирал съм вана си надолу по улицата.
Ще потичаме малко.
За какво е това, човече?
Мисля, че знаеш за какво става въпрос. - Не, не знам!
Мисля, че знаеш... за... какво... става... въпрос!
Обърни си задника и ще потичаме по пътя.
Добре, Вон. - Хайде.
Обърни се. Обърни се! Да тръгваме! - По дяволите, Вон!
Прибирай се, Макс. Добре!
Хайде, да тръгваме. Ще потичаме.
Ще потичаме. Бягай.
Бягай. Бягай! Хайде.
Почти е готово.
Изкопа го доста бързо.
Но пък пръстта е мека.
Добре. Още една.
Още една.
Готово.
Сложи лопатата ей там. Точно там.
Какво?
Хайде...
Отвори го. - Исусе Христе.
Не, човече. - Отвори го.
Не ме карай да правя това, приятелю. - Отвори го.
Какво, по дяволите?
Боже!
Удобно ли ти е? - Вон, не го прави, човече.
Виж... Кълна се в Господ...
никой няма да научи за това.
Няма да кажа на никой.
Моля те. Моля те, не. Не го прави.
Вон! Познаваме се от дълго време. - Какво, ще бъде малката ни тайна ли?
"Да". Не мисля така.
Хайде де. - Ето какво ще ти кажа, червей...
Какво?
Ще ти оставя фенерчето включено.
Боже!
Вон!
По дяволите.
Вон! Вон!
Вон! Нямам въздух!
И така, някой да ме впечатли с "Издайническото сърце".
Кой иска да започне?
Дани?
Мисля, че Синьото око беше готин.
Добре. Нещо друго?
Той наистина обича удивителните знаци.
Добре. Травис, а ти? Какво ни разказва По за този убиец?
Не знам.
Хайде де, Травис... Участието не е по избор.
Да кажем, че насърчаваш приятел да го прочете. Какво би му казал?
Бих му казал, че навлизаш в ума на този убиец.
Колкото по-дълго си там, толкова по-страшно става.
Защо е страшно?
Защото е луд.
Сигурен ли си?
Той държи да ни каже, че не е.
Аби, какво мислиш?
Ще трябва да се съглася с Травис. Определено е луд.
Някой да убие някого, само защото имал смешно око.
Точно така. И смила пича.
Браян, казваш, че го нарязва на парченца.
Да. После го скрива под дъските на пода.
И защо би правил всичко това, с криенето на тялото, ако ще признава?
Може би е знаел, че ченгетата може да са чули.
Тупането на сърцето...
Г-це Мур, аз не мисля, че е тупало.
Просто той така си е мислел, защото е бил луд.
Да, бил е смахнат, затова чувал такива глупости. Неща де.
Добре. Какво би накарало някой, който чува неща,
ако са само в главата му,
да си признае?
Травис.
Вина.
Напомням, че продължаваме с "Макбет" следващата седмица.
Искам да преговорите трето действие през уикенда.
За да ни развеселят, Травис и Аби ще направят сцена
като Макбет и лейди Макбет.
Ще дойдеш ли на пица към 7?
Разбира се. - Вече наистина трябва да тръгваме.
Добре, Браян. Задръж.
"Не кимай с къдри кървави към мене!" - Какво?
"Недейте се тревожи! Това се случва често с моя мъж."
"Макбет". Да. Никой си няма идея за какво говорите.
Не е ли там, където вижда призрака? - Да.
Няма да имаш проблеми да изиграеш тази сцена.
Какво имаш предвид? - Нищо.
На друг да му е писнало от пица? - Можеш да си поръчаш крилца.
Аби, трябва да тръгваме. - За какво говориш?
Че ще ми е лесно,
тъй като видях нещо странно в нощта, когато сестра ми почина.
Нещо като... призрак?
Не знам какво беше, но видях нещо.
Не, моля те, само приятели сме тук. Защо не споделиш с нас?
Браян. - Просто съм любопитен. Нека позная.
Наричаш призрака си Ричард Хейдън, тъпанар за по-кратко.
Подобно на това, което наричат теб. - Забавен си.
Нима? Забавен съм. - Браян, сестра му е.
Той го спомена. Вината не е моя.
Браво, Браян.
Травис.
Г-н Совик.
Трябваше да дойдеш да ме видиш. - Да.
Никога не си се интересувал от бягане или бейзбол, нали?
Не. - За теб е само физическо.
Да, просто физическо.
Пробното бягане е другата седмица. Бих искал да те видя там.
Трябва да вървя... - Изслушай ме.
Знаеш ли какво му е хубавото на бягането?
Винаги има финал. Винаги бягаш към нещо.
Мисля, че ще си добър в това.
Просто не е интересно. - Не е интересно, а?
Разбирам. Предполагам, че съм си загубил времето.
Какви бяха тези глупости?
Не знам. - Да тръгваме.
Совик е мръсник.
Да.
Женен ли е? Не бих се изненадал, ако не е.
Вероятно не, човече.
Мисля, че си пада по г-ца Мур.
Би било интересно.
Ще косиш ли тревата на Илай утре? - Да.
Не те ли побиват тръпки да си около него?
Не. - Пич, с тези трупове?
Сигурен съм, че Илай ги държи в погребалното бюро.
Г-н Илай?
Приключих.
Ето.
Травис, не си нагласил косачката на достатъчно ниско ниво.
Помислих, че съм го направил, както искахте.
При последното косене казах, че я искам по-ниска,
за да изглежда добре до пролетта.
Не беше ли ясно?
Предполагам.
Трябва да повториш, това е...
Да, г-не.
Знаеш ли, скъпата ми съпруга Роузмари...
преподаваше на сестра ти.
Как й беше... Елън? - Ерин.
Ерин. Преподаваше й в шести клас.
Да.
Ето, сложи ги тук.
Каза, че била наистина умна, млада дама.
Много специална.
И двете ги няма вече.
Хайде, обратно на работа.
Здравей, Травис. - Здравей.
Дани каза, че няма да дойдеш довечера.
Да, имам да пиша домашни.
Травис, можеш да си напишеш домашните, когато си поискаш.
И така...
"И така" какво?
Обеща, че...
ще ми разкажеш за призрака.
Просто... не искам това да се разпространява в училище.
Няма да кажа на никого.
Обещавам.
Една нощ, когато бях на 7,
някакви странни шумове ме събудиха.
Идваха от стаята на сестра ми.
Ерин?
Остави сестра ми на мира!
Майка ми се обади на 911.
Знаех, че нищо не можеха да направят.
Не си отивай, Ерин. Моля те.
Знаех, че си беше отишла.
Съжалявам, Травис.
Просто си стоях там.
Вцепенен.
Сигурна съм, че и да беше опитал, нямаше да промениш нищо.
Сега щеше да е на 21.
Свещеникът дойде през онази нощ,
за да се опита да утеши майка ми,
за да я убеди, че тя няма вина,
че така е било писано.
Що за глупости?
Опита ли се да разкажеш на майка си какво се е случило?
Да.
Отначало ми повярва, после...
Било само, за да ме успокои.
Чудя се, дали майка ми би ми повярвала,
ако й кажа, че съм видяла нещо такова.
Сигурно не.
Но се радвам, че ми разказа.
"Недей го чува, Дънкан, в своя сън,
че то е твоят погребален звън!" Нещо такова.
"Което тях приспа, събуди мен."
Поне изглежда, че знаем повечето.
Да, ти де.
Ел Камино! Боже, страхотен съм.
Колата ти не е толкова добра. - Колата ми е невероятна.
По-добра е от твоята. - Не, не е. Ел Камино е бог.
Семейство Макбет.
Как сте, момчета?
Доста сте запленени в това действие, а?
Аз също. Призракът в пиесата е прободен от Макбет, нали?
Ами, Макбет го убива.
Идеално. Аз ще играя призрака.
Искаш да играеш призрака ли? - Да.
Да, разбира се. Защо не?
Нали? Мога да се появя с кетчуп на главата
и след края ще оближа кръвта.
Нещо като Блъфи Макбет. - Точно.
Звучи страхотно. Може ли да тръгваме?
Искам да стигнем до площад "Честнут", преди да стане много късно.
Да.
Аби? Да се върнеш до 22:00 ч. Остави телефона си включен.
Да, мамо. - Благодаря ти, Браян.
Здравей.
Наскоро взе книжка, ще возиш по един пътник.
Разбира се, г-жо Харууд.
И винаги се грижа за пътниците си. - Благодаря ти, Браян.
Харесвам пуловера ви, г-жо Харууд.
Добре, Дани.
Майка ти е толкова секси, извинявай. - Така ли? Това е майка ми.
Хайде. Секси е. Какво са тези глупости с прибирането в 22:00 ч.
Не питай. - Рано е.
Хайде, Аби. Имаш още едно хвърляне.
Да видим дали ще успееш. - Не го слушай, Аби.
Oпитва да те разконцентрира. - Гледай и се учи, Браян.
Уцели ги, момиче. - Давай, давай!
Сигурна съм, че току-що спечелих. Просто казвам.
Травис, да не би някой призрак да е съборил кеглите?
Не е смешно. - Шегичка. Успокой се.
Разкарай се.
Спокойно. Браян... - Не, не, аз съм жертвата тук.
Вината е негова. Просто си играем.
Просто си играем. Добре, ще престана.
Седни. - Не искам да седна. Ти седни.
Виждал ли си ги?
Не. Истински призраци ли? Ей така танцуващи ли?
Колин ги видял, когато се разхождал, блещукали.
Бихте ли престанали вече? - Боже! Не говорим за Травис.
Боже. Къде ги е видял? - Отвън, на поляната.
Каза, че минали през стена и можел да ги види през прозореца.
Пълни глупости. - Знам. Той така каза.
В коя къща е станало? - На Вон Илай.
Травис му коси тревата. - Не съм виждал нищо такова.
Косиш тревата му през деня. Призраците излизат през нощта.
Най-вероятно Илай се разхожда с чаршаф на главата.
Искате ли да проверим? - Наистина ли?
Наистина. - Не, не. Няма да караш тази кола.
Браян, дай ми ключовете.
Добре, да тръгваме!
Толкова е тъмно тази вечер.
Какъв му е проблемът на Илай? - Нищо му няма.
Той е психар, човече.
И ти щеше да си, ако си... - Погребален агент?
Да, да, погребален агент.
Забиват тръби в хората и им вадят сополите.
Вулгарно е, Браян. - Пак заповядай.
Беше женен за сестрата на кмета, нали? - Да, но тя почина преди време.
Колко ти плаща да окосиш тревата? - 20 долара.
Само 20 долара? - Да, аз кося само отпред.
Защо? - Никога не ме пуска в задния двор.
Мисля, че сам си я прави там. - Странно.
Наистина вярвам, че тази къща е обитавана.
Излъчва толкова странни вибрации.
Мисля, че ти харесва да се страхуваш, Аби.
Браян. - Не, наистина.
Не, Браян, виж.
По дяволите.
Виждате ли? Казах ви.
Живее сам, нали? - Да.
Да, тогава кой е това?
Къщата е обитавана.
Никой няма да повярва на това.
Все още не съм убеден. - Всички го видяхме.
Може би единият е бил Илай, но другият...
Откъде да знаем, че е бил призрак? - Тогава какво беше?
Не знам. Може би е имал любовна среща. Танцувал е с нея,
преди да й направи нещо друго. - Не е била любовна среща.
Имаше нещо нередно.
Може би, ако е била призрак, ще се покаже замалко в класа.
Да намерим на призрака на Макбет компания.
"Ти мъж ли си?"
"Да, и дързък,
И който гледа това, от чийто лик и Сатаната се би изплашил!"
"Засрами се. Какво се блещиш?
В крайна сметка гледаш към празен стол!"
"Не! Виж го!
Гледай! Ей го!… Какво ми казваш?
Ако гробовете ни връщат свойте покойници, тогаз да предоставим
на лешоядите да ни погребват!"
Задник.
Знаеш, че не ми допада това.
Знам, че оценката е глупава, но на кого му пука?
На мен.
Травис, почакай.
Защо не опитваш? - Честно ли? Защото не ми пука.
За какво ти пука? - Може би ако Ерин беше...
Не, не, кажи го! Ако Ерин беше жива...
Извинявай. Не трябваше.
Мамо, хора умират всеки ден.
Не можем да го променим.
И бъди сигурна, че не можеш да промениш мен.
Как е?
Вон Илай е, какво му има на вана.
Вон, не обичам да ти го казвам... Хидро трансформаторът е.
Колко ще струва?
Близо 1500...
1500 долара?
Как така всеки път, когато нещо му се развали, струва 1500 долара?
Това е положението. Искаш ли да я поправя или не?
Да е готов до събота.
Колко време ще отнеме ванът?
Най-малко седмица.
Вон, трудно ще е...
Добре, просто го оправете.
Днес всички се справихте прекрасно със сонетите.
Извървяхме дълъг път с Шекспир.
Между другото, няма да ме има следобеда.
Ако ви трябва нещо, консултирайте се с мен след часа.
Чакай, къде ще ходи? - Съдба.
Старчето й го няма от две години. Ще се развежда.
Травис, може ли да поговорим?
Става въпрос за писмената ти работа върху "Макбет".
Мисля, че получих шестица за нея. - Всъщност имаш 100.
Най-високата оценка в класа. - Тогава какво?
Този тест доказва какво можеш, когато се съсредоточиш.
Но досега оценките ти са четворки.
Миналата седмица даже не си си предал доклада.
Познай колко трябваше да ти пиша за него?
Травис, ето я сделката.
Ако искаш да си повишиш оценките, ще ти помогна.
Но трябва ти да го решиш.
Мога ли да тръгвам вече? - Давай.
Г-це Мур... - Да?
Съжалявам за съпруга ви.
Благодаря ти, Травис.
Здравей, скъпа.
Здравей, Вон. - Силвия.
Радвам се да те видя. Наслаждаваш ли се на играта?
Да, винаги й се наслаждавам.
Долу! Готови!
Старт!
Давайте, тигри!
Мисля, че си имаме защитник за тази и следващата година.
Това хлапе, Уилямс е добро. - Да, добър играч е.
Решителен е, като теб, когато спечели онази титла в...
Не започвай. Беше отдавна.
Вон, исках да ти кажа,
че наистина оценявам работата ти в клуб "Бустър",
особено след като загуби Роузмари.
Да, моята Роузмари. Обичаше да идва на игрите.
Радвам се да го правя.
Казвам ти, от голямо значение е, когато има много фенове тук.
Тигрите водят със седем точки.
Виж, Травис е там.
Здравей.
Добре изглеждате. - Благодаря.
Защо не слезеш?
Добре.
Обикновено не ходиш на мачове.
Обикновено не. - Има ли причина да дойдеш на този?
Чух, че имало хубави мажоретки. Реших да проверя.
Много хитро, Травис.
Трябва да се отбележи, че беше страхотно хвърляне.
Невероятен си. - Ами, мерси.
Още не мога да повярвам, че видяхме призрак.
Не сме видели. - Напротив.
Какво трябва да стане, за да се убедиш?
Първо: трябва да сме сигурни, че Илай не си е вкъщи.
И второ: трябва да отидем пак.
Имам идея. Той има една кола, нали? - Да, катафалка.
Ако колата не е там, значи и Илай не си е вкъщи.
Пич, той няма ли гараж отзад?
Не, има навес. Може да се види, ако е там.
Така ще стане. - Но е лоша идея.
Не, чудесна е. - Кося му тревата, вярва ми.
Не можем да го шпионираме.
Майната му. Да вървим.
Добре.
Ванът го няма, което значи, че не си е вкъщи.
Познайте какво? Шоуто започна.
Невероятно.
Сега убеди ли се?
Убеден съм, че става нещо много странно.
Трябва да са призраци. - Искам да отидем да ги видим.
Виждаш ги. - Не, Дани, искам да ги видим отблизо.
Хайде. Да отидем, момчета. - Аби, шегуваш ли се?
Дани е прав. Илай може да се прибере всеки момент.
Страх ли те е, Травис? - Браян, престани.
Не, любопитен съм. Той ни е призрачният експерт, обаче го е шубе.
Просто не мисля, че е редно. - Добре, хитро.
Браян, престани. Все пак трябва някой да остане да пази.
Травис, ако го видиш, прибягай да ни извикаш.
Добре, да тръгваме. - Давайте!
Хайде!
Да минем отстрани.
Гений, прозорецът е отворен.
А мрежата?
Аз ще го направя.
Имаш ли криминално минало, за което не знам, Браян?
Има много неща, които не знаеш за мен.
Добре, да влизаме.
Какво ти става? - Дани!
Чухте ли това? - Нищо не чувам.
Там е работата. Спря.
Може би е по-добре да се омитаме.
Не, искам да се кача горе.
Да, хайде. - Да вървим.
Почакай.
Дани?
Браян?
Боже мой!
Мъртва е. - Мъртва? Всичко е наред, наред е.
Не, не е! Това е лудост! - Знам, но вината не е моя!
Ти си побъркан! - Всички участвахме! Боже!
Вон.
Хайде, да тръгваме!
Какво правите в къщата ми?
Това е лошо.
Лошо.
Махайте се.
Тръгвай.
Бягайте, боклуци такива!
Приятелите ти те изоставиха. Страх ли те е?
Да.
Травис, трябва да тръгваме! - Чакайте. Къде е Дани?
Илай го хвана! Хайде, Травис! - Не! Няма да го оставя!
Травис! Травис!
Моля ви, спрете!
Г-н Илай, моля ви, пуснете го. Не е имал лоши намерения.
Искаш да го пусна ли? - Моля ви.
Кажи: "Моля ви".
Моля ви, пуснете ме. Моля ви, пуснете ме.
Добре.
Стълбите могат да бъдат много опасни.
Повечето инциденти се случват у дома.
Ето ти, малко лайно! Стана ли ти ясно?
Какво става. - Хайде, да тръгваме.
Къде е Дани? - Хайде! Да тръгваме! Бягайте!
Къде е Дани?
911. Кажете случая си.
Вон Илай е. Трябва ми линейка и полиция веднага.
Случи се ужасен инцидент.
Ще ги изчакам отвън.
Хайде, скъпа. Да тръгваме.
След малко ще пусна родителите ви.
Ще бъдете освободени на тяхна отговорност.
Значи няма да влизаме в затвора.
Сутринта ще се явите пред съдия. Много зависи от г-н Илай.
Той е единственият, който трябва да отиде в затвора.
Да, проверихме вече. - Защо не вярвате? С Браян го видяхме.
Госпожице, претърсихме къщата. Нямаше труп.
Видяхме го, там беше. - Беше горе, на леглото.
Добре, слушайте... - А за случилото се с Дани?
Защо не арестувате Илай за това? Имате Травис за свидетел.
При разследването ни се установи, че Дани е паднал по стълбите.
Не падна по стълбите. Илай го бутна и после му настъпа главата.
Травис, знам, че си уплашен. Но лъжата ще влоши нещата.
Не лъжа. И не съм уплашен.
Влез.
Ето, сержант. - Благодаря.
Това са снимките, които направихме в спалнята.
Виждате манекен. Килерът е отворен, виждат се шивашки материали.
Не е това, което видяхме. - Наврели сте си носа, където не трябва
и сте отворили килера... - Не сме докосвали килера!
Пълни глупости! - Внимавай с езика!
Какво?
Сержант, обадиха се от болницата.
Какво?
Опасявам се, че приятелят ви е мъртъв.
Тези хлапета, когато вършат нещо, не осъзнават последствията.
Фил, знам какво става.
Хлапетата скалъпват историйки за погребалните. Работя с трупове.
Всичко е на шега, докато някой не пострада.
Тъжно е, че стана така. За всички е трагично.
Семейството на това момче...
Не мога и да си представя какво преживяват. Не мога да го проумея.
Вон, както казах,
не е нужно да идваш, ако няма да повдигаш обвинения.
Всички изстрадахме достатъчно.
Ти си добър човек, Вон.
Зайче байче.
Ето те.
Виждаш ли, Роуз? Казах ти, че няма да те намерят тук.
Не. Не, скъпа. Трябва да останем тук още няколко дни.
За всеки случай. Безопасността преди всичко. Нали?
И после ще купонясваме като рок звезди.
Лека нощ.
Бих искала да поговорим. - Няма за какво да говорим, мамо.
Полицията не ми вярва, ти също, така че кажи ми, за какво да говорим?
Вярвам ти. - Глупости.
Не, същото е, както когато Ерин умря. - Какво?
Не вярваш, че Илай счупи врата на Дани, нали?
Поне веднъж ми кажи шибаната истина! Моля те!
Много те обичам. Нямаше да го понеса, ако нещо ти се беше случило.
Обещай ми, че никога повече няма да приближаваш Вон Илай.
И знаеш ли защо искам да ми обещаеш? - Не.
Защото се страхувам.
Страхувам се какво може да ти стори този мъж.
Сега звучи ли ти като истина? - Извинявай, че ти крещях.
Обещаваш ли ми?
Дани беше най-добрият ми приятел.
Знам, скъпи.
Всички го обичахме.
Но те моля да ми обещаеш.
Обещавам.
Мисля,
че изглеждаш по-добре,
отколкото когато нахлу в къщата ми.
Дано се възцари мир
и слънце да грее над нас и Израел.
Кажете "Амин".
Нека Бог ви утеши заедно с опечалените от Сион, Йерусалим.
Травис, много съжалявам. - Благодаря.
Успя ли да говориш с родителите на Дани?
Снощи отидох да говоря с тях.
Забелязахте ли как всички ни зяпаха? Все едно, че ние сме виновни.
Знаят колко много го обичахме. - Да, това ме вбесява.
Не трябваше да ходим там, но се забавлявахме, а после инцидента...
Инцидент? - Както и да е.
Казах ти какво се случи. Той уби Дани, казах ти.
Престанете.
Ти никога не си виновен, нали? Винаги е някой друг.
Не мислиш ли, че всички отчасти сме виновни за смъртта на Дани?
Виновни, добре... - Не направихме достатъчно.
Не трябваше да влизаме.
Помислих си, че ще е различно.
Наистина. Че мога да разчитам на теб.
Така ли? За какво? - За какво ли?
Да ми помогнеш да докажа, че той уби Дани.
Не съм убил никого.
И не ми харесва да разпространявате клюки и слухове за мен,
за да се изкарате добрите.
Така ли? Какво си мислите, че правите тук?
Това ми е работата.
Още съм на работа.
Знаем какво направи, Илай. - Аби, внимателно.
От този тип тръпки ме побиват.
Повече е от ужасяващ.
Травис.
Можеш да разчиташ на мен.
Г-н Харууд. - Наказана е.
Чудех се дали бих могъл да говоря с нея.
Травис, късно е. Мисля, че има домашни, които трябва да довърши.
Татко, написах си домашните. Ще сме на верандата.
Добре, но замалко.
Не съм любимец на баща ти.
Обзалагам се, че и твоята майка не ме обича.
Аби...
Знам, нахлухме в къщата.
Не сме виновни за смъртта на Дани.
Не трябва да се чувстваме виновни за това, което Илай му стори.
Вината не е наша.
Права си.
Вината не е ваша. Но при мен е различно, защото бях там.
Видях го.
И не направих нищо.
Точно както при Ерин.
Ако бях направил нещо... - Ти влезе.
Опита да помогнеш на Дани.
И сега е мъртъв.
Травис, имаше ли представа
какво ще направи Илай, когато слезе по стълбите?
Какво имаш предвид? - Знаеше ли, че ще счупи врата на Дани?
Стана много бързо.
Виждаш ли? Това ти казвам.
Нямал си възможност да реагираш.
Само ти имаше смелостта да влезеш.
И се гордея с теб затова.
Благодаря.
Аби. Става късно.
Лека нощ, Травис.
Купчината постоянно се увеличава.
Сякаш всеки е донесъл по нещо.
Това няма да го върне.
Аби, всички вярват на Илай. Но ако докажем, че е откачен или...
Пълен психопат е, а ние сме единствените, които го знаят.
Ами ако имахме снимка на тялото?
Тогава щяха да ни повярват или поне да проверят.
Тя определено не беше манекен. Но къде ли е?
Обзалагам се, че пак е в спалнята. - Защо би я върнал?
Кой знае? Много е странен.
По някаква причина я иска в тази спалня.
Ще вляза вътре тази вечер.
Не и без мен. - Напротив.
Травис, не се прави на мъжкар и не ми давай акъл.
Знам, че искаш да помогнеш, но няма да стане. Няма...
Травис! Просто млъкни.
Добре.
Сделка.
Може да наблюдаваш.
Тук сме повече от час. Не мисля, че ще ходи някъде тази вечер.
Още малко. Как се измъкна от вас?
Казах на мама, че съм при Керън. Организира си купон с преспиване.
Мислех, че си наказана. - Така е, но я убедих да ме пусне.
Пусна ме за добро поведение.
Оставих телефона си в Керън.
Казах й, че ако някой звънне да каже, че съм в банята.
Виж.
Май сега е моментът. - Да, хайде.
Не, не можеш. Заключена е с катинар. Хайде.
Хайде, можеш.
Ще успееш ли да прескочиш оградата, ако се наложи да бягаме?
Да.
Тази къща е много зловеща. - Така е.
Трябва само да влезем и излезем преди...
Добре ли си? - Какво беше това?
Не знам.
Шегуваш се.
Обзалагам се...
Травис...
Добре, хайде.
Боже.
Не забравяй да се придържаш към плана. Влизаш, снимаш и излизаш.
Просто стой тук. Ако видиш или чуеш нещо се махай. Не ме чакай.
А ако се разделим?
Ще те намеря.
Благодаря, че си такава.
Само побързай, Травис.
Хайде, Травис.
По дяволите.
Къде е тя? - Зависи.
Ако говориш за Роузмари, не се тревожи за нея. В безопасност е.
Но ако говориш за Аби...
Не знам.
Какво си й направил? Кажи ми!
Травис, не си в позиция да се разпореждаш.
Ти си крадец... А това е Тексас.
А в Тексас имаме право да застреляме крадците.
Ти уби най-добрия ми приятел.
Ти си откачалка.
Сега страхуваш ли се? - Не!
Аби! Аби!
По дяволите.
Подгоних го оттук и стрелях по него, когато прескачаше оградата.
Това неговото фенерче ли е? - Не, моето е.
Изпуснах го, когато излязох.
Не се тревожи. Ще го намерим. Няма да стигне далеч.
Ти беше страхотен нападател. Хващаше всичко, което ти хвърлях.
Да, бяхме добър екип. - Да.
Счупихме много рекорди.
Значи си стрелял веднъж, когато е бягал към оградата.
Навярно не трябваше да го правя.
Два пъти за една седмица. - Да, да.
Да ги застреляш в къщата е едно, но не да застреляш крадец в гръб...
Особено отвън.
Имаш късмет, че не си улучил съседите. - Бях разстроен.
И наистина изплашен.
Достатъчно е, да те скапе.
Вон... За какво ти е този брезент?
Ще садя домати.
Помага, унищожава тревата.
Садене на домати.
Ще станеш еколог.
Да те попитам нещо.
Бързо ли става?
Да. Само разстилаш брезента
и за няколко дни всичко е унищожено.
Определено ще трябва да си взема един такъв.
Искате ли да видите къде прескочи оградата?
Да.
Не!
Не, не, не!
В бързината съм забравил да заключа сандъка.
Вината е изцяло моя.
Вътре става тъмно, нали?
Искаш ли нощна лампа?
Ето. Вземи.
Не бъди невъзпитана, вземи го.
До после.
Отвори!
Какво ти се е случило, синко?
Паднах върху едно от...
онези неща, които стърчат от цимента, острите...
Арматура. - Арматура ли?
Да, стоманените колове се наричат арматура.
Да.
Травис, това е местна упойка.
Трябва да изтръпне, за да мога да ти затворя раната.
Не се безпокой. Няма да усетиш като те шие.
Д-р Уолкър...
Нямаш вина.
Какво казахте? - Казах, че нямаш вина.
Оставят арматура да стърчи навсякъде.
Травис, добре ли си?
Нямаш вина, Травис.
Време й е.
Не й е време на Аби.
Какво е това? Добре ли си?
Не свещеник е говорил с майка ми.
Опитвал се е да ми каже.
Травис, когато майка ти дойде, ще й кажеш истината.
Разпознавам огнестрелна рана като я видя.
Лъжата, която каза...
Не се ли чувстваш малко виновен?
Свикнал съм.
Добре. Сега ще се върна.
Всъщност може ли замалко телефона ви?
Разбира се. - Благодаря ви.
Браян.
Какво става?
Виж!
Трябва ми помощта ти.
Аби е в опасност.
Слава Богу, че си жив. - Мамо.
Изслушай ме. Не осъзнаваш колко е сериозно.
Осъзнавам.
Дори и да не ми вярваш, трябва да им кажеш, че Илай държи Аби.
Травис, какво ще правиш? - Може още да е жива.
Ако искам да я спася, трябва да отида веднага.
Не бързай толкова, Травис. Не бързай толкова.
Не го изпускай от поглед.
Г-жо Пени, ще го задържат за през нощта.
Докторът иска да го прегледа сутринта.
Ще го обвинят в кражба.
Може да го съдят като възрастен.
Мили Боже.
Ще бъде добре да си наемете добър адвокат.
А за това, което Травис каза за момичето на Харууд?
Не се тревожете, лично ще проверя.
Благодаря.
Фил? - Здравей, Ръсел. Илейн вътре ли е?
Да. Илейн?
Да не е станала злополука? - Не, не.
Само едно непълнолетно момче, арестувано тази вечер,
каза, че Аби била с него.
Не му се връзвам на думите, но трябва да се уверя,че Аби е в безопасност.
Да, тя нощува у нейна приятелка.
Ще се обадя, за да се уверя, че е там.
Благодаря.
Съжалявам, че ви безпокоя толкова късно.
Здравей, аз съм майката на Аби. Тя...
Не, не, всичко е наред... Не я изкарвай от банята.
Добре, да.
Там е. Всичко е наред. Говорих с приятелката й.
Добре. Както казах, не мисля, че е вярно.
Приятна вечер. - И на вас.
Благодаря.
Полицай Алварес.
Браян, знам, че ти е приятел, но не може да влезеш.
Само исках да видя как е. - Добре е.
Така ли? Видяхте ли го? - Да, раната е отстрани. Не е зле.
Чухте ли, че тази година сме непобедими?
Да, Анджи ми каза. - Да. Тя идва на всеки мач.
Тя ми каза, че си правил по един тъчдаун всеки мач.
Не знам как го правя, но е така.
Поздравете Анджи от мен.
Разбира се, ще я поздравя.
Знам, че искам много, но дали има начин да вляза замалко?
Не, Браян.
Прав сте. Съжалявам. Приятна вечер.
Браян.
Имаш една минута. - Благодаря.
Здравей. Какво стана? - Илай я хвана.
Шегуваш ли се? - Никой не ми повярва.
Чак сутринта ще разберат, че я няма.
Значи, трябва да се измъкнем.
Имаш ли идея как? - Да, имам няколко.
Травис, това, което каза за мен... Не, не, беше прав.
Накарах всички да отидем там и сгафих. - Не.
Ние сгафихме.
Каза, че започва да го боли.
Сложили са му упойка като са го шили, но е минало действието й.
Възможно е.
Мислиш ли, че сестрата ще му даде нещо?
Обзалагам се, че имат. - Да, правилно. Долу е, нали?
По дяволите, хлапе.
304. Имам беглец.
Избяга, не можах да го хвана. - Какво?
Стигна до стълбите, не можах да го хвана.
Кой, Алварес?
Травис. Съжалявам, сержант
На няколко пресечки сме. Ще го пресрещнем. Не се тревожи.
Джеси, провери.
Травис. Травис! Травис, ела тук.
Влизай!
Отива наляво. Отива наляво. - Ще заобиколя.
Играта свърши, Травис. - Не мърдай, хлапе. Чуваш ли?
Да, чувам. - Момчета, спасихте ми задника.
По дяволите. - Кучи син.
По дяволите, Браян.
Тази вечер Чарли на парада ли работи?
Кажи му да търси хлапе с кървава тениска.
Добре, Браян, Какво правихте с Травис?
Прави фалшив завой наляво и свива вдясно.
Печелиш доста, ако се получи.
Отведи го в участъка.
Търсим хлапе с кървава тениска.
На парада. Задръж.
Дано да си добре.
Не е вътре. - Къде е тя?
Травис.
Голяма си скица.
Знаеш ли какво е "скица"?
Създаващ проблеми.
Така че ти и аз ще свършим малко работа.
Сложи ръцете си отзад.
Ще ми помогнеш за една работа, нали? - За каква работа?
Типичен тийнейджър си, нали? При споменаване за работа...
Къде е Аби, по дяволите?
Да не си влюбен в нея?
Мисля, че си хлътнал по нея.
Стани, хайде.
Наляво, хайде.
Фил, нали не мислиш, че ще се върне пак тук?
Ами ако се е върнал?
Вон може би е малко разстроен, не мислиш ли?
Вон.
Фил Никърсън е.
Не знам, може да е излязъл с някого.
Да. Лампите светят.
Да няма никой вкъщи... Това не ми харесва.
Ще проверя отзад.
Вон?
Вон!
Вон, Никърсън е.
Всичко изглежда наред.
Да тръгваме.
Вдигна на крак града, синко.
Хайде. Имам изненада за теб.
Можеш да видиш вече.
Двете ни момичета.
Влизай. Влизай, ето така.
Настанете се удобно.
Стегнете се.
Травис.
Страх ме е.
И мен.
Къде отиваме?
Не знам.
Няма да ни пусне да си тръгнем, нали?
Не мисля, че той пуска хората да си тръгват, Аби.
Съжалявам.
Ти се върна за мен.
Ще се измъкнеш оттук.
Погледни ме. Погледни ме. Ще се измъкнеш оттук.
Прегризи тиксото. Прегризи го.
Когато се измъкнеш, искам да извикаш помощ,
но може да тръгне след теб, така че не ходи по главния път.
Чу ли?
Разбра ли? Ще те намеря. Нали?
Няма да те оставя, Травис.
Напротив. Сега гризи. Давай.
Гризи!
Добре...
Хайде, Травис. Имаме да свършим малко работа.
Да тръгваме.
Ще ти трябва това.
Хайде.
Момичета, вие си стойте.
Точно тук. Хайде.
Човече, много съм го стегнал.
Добре, ето.
Добре.
Копай. Точно тук.
Копай по-бързо.
Продължавай да копаеш...
Благодаря за търпението, скъпа.
Почти приключих.
Достатъчно.
Сложи лопатата отстрани.
Отвори го.
Погребален агент съм, а ми се гади от това.
Кой е този? - Това е Джак.
Двамата ще станете приятели. Ще бъдете съквартиранти.
Кой е?
Би ли... Да, ти си по-млад, нали?
Силвия Мур е учителката ти по английски.
Това е отдавна изчезналият съпруг на Силвия, Джак.
Защо си го пъхнал там? - Ти си млад, глупав...
Не разбираш тези неща.
Когато друг мъж чука жена ти, трябва да има някаква отплата.
Трябва да го накажеш.
Трябваше да накажа и моята Роузмари и това разби сърцето ми.
Но тя ме помоли за прошка, а имам слабост към тези, които обичам,
така че й казах, че може да остане вкъщи при мен.
Но тя е мъртва.
Имаше погребение.
Сложих ковчег в земята, но тя не беше в него.
Джак беше на погребението.
През цялото време си стоеше там и ме гледаше,
все едно не знам, че е чукал жена ми.
Сега ти си смешният.
Роуз и аз сме си по-добре отвсякога.
Докато не дойдохте вие, причинявайки всички тези неприятности.
Ти си психар. Знаеш ли го?
Аз съм болен от любов.
Заради вас трябваше да заровя Роуз,
докато не стихне бурята, която вие причинихте.
Сега изкарай изяденият му от червеи задник. Веднага.
Не ме карай аз да го правя или първо ще те застрелям.
Пепел при пепелта. Боклуци при боклуците.
Мръсна работа, а?
Не се тревожи. Имам хубаво старичко място избрано за теб,
Джаки и малката ти приятелка.
Не. На Роузмари не би й харесало.
Тя знае какво й причини. - За какво говориш?
Когато я сложиш вътре, затвориш капака
и хвърлиш тази мръсотия отгоре й, тя ще чуе.
И мислиш, че ще й хареса ли?
Не. Ще се ядоса.
Роузмари разбира, че е само временно.
Дали?
Може да е завинаги, защото знае, че не говориш сериозно.
Млъквай! - Тя те мрази.
Млъквай! Млъквай или ще пратя куршум в малкия ти задник.
Защо сам не я попиташ?
Тя е точно зад теб.
Мислиш, че се шегувам ли? Погледни.
Роуз?
Вон, не знаеш какво е...
да умреш сам.
Как се понасяш?
Не бъди злобна.
Ти си отвратителна.
Мразя те. - Не. Не бъди злобна.
Мразя те.
Ти не си моята Роузмари.
Върви в ада.
Влизай!
Умри. - Не!
Роуз! Помогни ми! Помощ!
Аби.
Както казах по телефона, ще бъдете много горди.
Гордеем се с двамата.
Хлапетата наистина постъпиха много умно.
Дойдоха направо тук след случилото се.
Докато го изкопаем,
старият Вон е прекарал повече от 2 часа вътре.
Какво ще правят с него?
Ти се върна за мен.
Вече сме квит.
Ела тук.
Сега се чувствам по-добре.
Боже. При първа възможност ще се махна оттук.
Любовта е гадна.
Превод: Кремена Новакова a. k. a. wasntme
UNACS TEAM|УНАКС ТИЙМ ©