<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
Скъпи татко, в последното си писмо постави под въпрос решението ми
да се запиша в армията.
Истината е, че всички сме отговорни за създаването на силоните.
Виновни сме, че допуснахме тези роботи да се превърнат в наши доверени слуги
и дори в наши приятели. В замяна на това те въстанаха.
Водят се дълги дебати защо ни презират,
но какво значение има в крайна сметка?
Убий врага, или ще бъдеш убит. Ето каква е реалността.
Във война, от която зависи оцеляването ни като вид,
всеки един може да допринесе.
За мен, най-добрият начин да го сторя, е като бъда пилот на вайпър.
Твоят син, Уилям Адама.
БОЙНА ЗВЕЗДА "ГАЛАКТИКА" КРЪВ И ХРОМ
Не мърдайте, проклетници!
Пази се. Преследват те.
Точно това искам - предизвикателство.
Изтегли се! - Ще се справя.
Хайде, хайде...
По дяволите! Нищо не виждам! - Нямаш видимост, изнасяй се.
Пази се, отново захожда към теб.
Ето, така е далеч по-добре. - Луд ли си? Връщай се в базата!
Нивата на радиация са смъртоносни. Ще умреш за броени секунди.
Остават ти двадесет секунди. Изложен си на силна радиация.
По дяволите, засече! - Остават ти 12 секунди.
Майната му.
Край на играта. - Луд ли си? Не може да стреляш...
Не струват! Кажи ми, че е нещо уникално.
Поздравления, капитане, завършихте шесто ниво.
Достигна ли резултата? - Не, постигнах най-добрия.
Впечатлена съм. - Така и трябва.
Я виж ти, имаме си самохвалко. - Нека позная.
Току-що си завършил академията и се впускаш с рогата напред.
Сега единственото, което искаш, е да се докажеш.
Поздравления, разгада ме. Само че не позна за едно.
От нищо не се боя. - Виждам се в теб.
Нещо намекваш ли? - Не.
Не, не си мой тип. - Сериозно?
Добре, значи ще излезем на среща. - Гражданче!
Голям си чешит, а?
Търсиш предизвикателство ли? Онова момиче ще ти го осигури.
Страхотия.
Мърдай! Запречваш пътя.
Това е Дийп Турвал! - Чувал си за него?
Дали съм чувал? Той е моят герой! Убил е повече от 30 силони.
Побързай, че няма да останат за теб.
Точно навреме! Подгответе се! Оперативката ще е след 30 мин.
Да доведа ли и този тук? - Някой новак ли е?
Мичман Уилям Адама на вашите услуги. Ако има мисия, бих желал да участвам.
Документите ти.
За първи път си на кораба. Сигурен ли си?
Записал съм се да убивам тостери, не да спя, сър.
Покажете ми самолета и започвам.
Хубаво. Ще летиш с "Невестулката". Ето там е.
Красавец е. - Не вайпърът, а рапторът.
Не пренасят ли само лекарства? - Квалифициран си да го пилотираш.
При цялото ми уважение, сър, трябва да е станала някаква грешка.
Не завърших първи по успех да карам автобус. Пилот на вайпър съм.
Ще си изпатиш за подобно отношение. Мисиите ви не са маловажни.
Тостерите вземат и вас на прицел.
А сега отивай. Нужни са ми пилоти на раптори, отколкото смешници.
Увери се, че автобусът ти е изправен.
Ясно ли е? - Да, сър.
Хубаво. Свободен си.
Извинявайте. - Тъкмо бях приключил!
Прощавайте, не ви видях. - Така става, като не гледаш!
Какво търсиш тук? Да не си от делегацията журналисти?
Уилям Адама. Причислиха ме за този раптор.
Така че трябва да се запозная... - Ти ли си новият пилот?
Изпратили са ми випускник? Чудно!
А ти си вторият пилот? - Ще я видим тази работа.
Трябва да кача техниката вътре. Нямам време за губене.
Ще ти помогна.
Остави. Казах ти да не се месиш! - Фасджовик?
По дяволите, наричай ме Хрътка. Не желая да си фамилиарничим.
Добре. Кой беше последният пилот, Хрътка?
Тъкмо бърша остатъците от него.
Проклети тостери. Горкият.
Кой се записва на трето назначение?
Съжалявам за приятеля ти. - Не ми е приятел. Беше задник!
Струваше колкото десет като теб.
Лейтенант Фасджовик и Уилям Адама да се явят в командната зала.
Оперативка? Започва се.
Слушай внимателно, за да не ни коства живота.
По-добре си удари един душ, че смърдиш ужасно.
Аз съм от Каприка сити. - Не ме е грижа.
Няма ли да предложиш питие на командира си?
Моля? - Бутилката.
По дяволите. - Да вървим.
Г-н Фасджовик, остават ви 47 дни.
Желаеш ли друго назначение? - Не и ако имам думата, сър.
Трудно е с неопитни, но ти решаваш. Почистете тук.
Офицер Уилям Адама, от Каприка, семейството ви има интересни познати.
Алатах? - Не виждам връзка с мисията, сър.
Няма да те съдя за действията на баща ти. Не сме такива хора.
Не си бил най-примерният в академията, но инструкторът ти твърди, цитирам:
"Един от най-добрите пилоти, които съм виждал.
Но за нещастие и той го знае." Голям си самохвалко, нали?
Определено си такъв. Ако оценката за теб е вярна, ти си роден талант.
Мога да пилотирам самолет.
За мен ли е, г-н Син? Благодаря ви.
От десет години водя тази война. С наперените на кораба си постъпвам,
като ги причислявам в някое неугледно място, докато охладят страстите.
Нещо смешно ли има? - Не, сър.
Отнесете товар до корабостроителниците и се върнете с резервни части.
Бих пратил модерен кораб, но тъй като няма свободен, сте вие.
С цената на всичко избягвайте контакт с врага.
Това включва силони и всичко останало, покрай което ще прелетите.
Ясен ли съм? - Да, сър.
Господа, не се проваляйте.
Казах, че не искам да карам автобус, а сега ме правят разносвач?
Единственото по-добро е да стане редовен маршрут.
Наистина ли се отказваш? - Като нищо.
А след това какво? - Каквото и да е, по-далеч оттук.
Простете, капитане. Капитан Торлвалд?
Следя кариерата ви, откакто сте се включил в ескадрилата.
Искам някой ден да бъда като вас. - Ще ти издам една тайна, хлапе.
Всичко това е една глупост.
Чудно. Помислих си, че ще ни се скара, а той каза: "Ще ви правя разносвачи."
Ще се върнем след два дни.
Ще се напиеш ли здраво? - Разбира се.
Алкохолът там не е като пикнята тук. - Явно сте писани на круиз?
Кажете на младия глупак, който не спира да хленчи.
Какво очакваш, Хрътка? Младокът иска да си изгради име.
Не сме ли затова тук? Да убиваме тостери?
Да ги унищожим, преди те - нас.
Всички знаем за какво сме дошли. Не бъди толкова нетърпелив.
Кърпата си е моя.
Нещо ти закова погледа, а?
Резервоарът? - Пълен, капачката е завита.
Предната антена? - Почти е добре.
Баща ми е адвокат. - На мафията?
Служебен защитник.
Нещо против ли имаш? - Не, просто казвам.
Прецакват се, а той ги избавя. - Не правиш ли същото?
На мен никой не ми е дал право на избор.
Какво е това нещо? - Товарът ви.
На какво ви прилича? - Доста е лекичък.
Комплект дрони, примамки и ракети? - Имаме недостиг на въдух-въздух.
Имаш ли възражения, отнеси ги до шефа.
Определено ще го сторя. Колко точно тежи товарът?
Сам си го претегли.
Тя също ли е товар?
Вече сме се срещали... - Под душа.
Пилот ли си? - Цивилен. Софтуерен инженер.
Уилям Адама. Пилот. - Приятно ми е.
Както и да е, аз съм твоят пилот. А това е помощник-пилотът...
Фасджо... - Хрътката е достатъчно.
Доста си млад за пилот. Добър ли си? - Поне така ми казват.
На всичко, което ти кажат, ли вярваш? Няма ли да потегляме?
Стига тази развалина да полети.
Раптор 9-0-9, можете да излитате.
Добър ден, говори капитан Адама.
Полетът ни ще трае два дни, като няма да се натъкнем на нищо.
За щастие ще намерите холоматериали, с които ще убиете времето.
Не си сваляйте коланите. Благодаря, че избрахте "Невестулка Еърлайнс".
Хареса ли ти? - Чудно.
Губиш си времето с нея.
Знам по какви си пада. - Какви?
За нея сме просто прислуга. Здравей.
Още ли сме в обхвата на "Галактика"? - Не.
Отворете плика. Вътре са новите ви заповеди.
Дай ми го.
Какво е това? - Отвори го и ще разбереш.
Идват от главното командване. - Виждаш новите координати,
на които ще се срещнем с крайцера "Ахерон".
Не, това е в обратната посока. - Точно на границата със силоните.
Няма да се върнем живи оттам. Ще се свържа с "Галактика".
Не, няма. Наредено ви е да пазите радио мълчание.
Няма да се свързвате с когото и да било.
Също пише, че ще изпълнявате заповедите ми.
Да се залавяме за работа. Ще покрием голямо пространство.
Какво се хилиш? Разносвачи? Друг път!
По дяволите!
Проблем ли има? Дай да погледна.
Знаеш ли как да я поправиш? - Работих за създателите им.
Работила си в "Грейстоун Индъстрис"? - Работих върху силоните.
Аз изобретих новия им чип.
Той е... - Техният мозък, знам.
С други думи си им помогнала, за да могат да ни убиват сега.
По-добре елате. Наближаваме координатите.
Фукльо?
Някакъв сигнал? - Не.
Ето ги. Колонилен сигнал.
Момент, отчитам множество сигнали. - Може да са поддържащи кораби.
Защо нямат собствени сигнали? Нещо не е наред.
Прекъснете радио мълчание и се свържете с тях.
"Ахерон", тук раптор 9-0-9. Моля, отговорете.
Опитай отново. - "Ахерон", отговорете.
Богове! Това "Ахерон" ли е?
Получи ли отговор на въпроса си? Сега отивай и си сложи колана.
Веднага!
Не мога да повярвам. - Устроили са им засада.
Едва ли някой е оцелял след това.
Засичам три вражески сигнала. Дръжте се!
Виждам единия дясно на борд.
Къде са другите два? - Не знам! Прихващам го!
По дяволите. Не мога да го прихвана. Ще поемеш ли оръжията?
Премини на ръчен контрол. - Не бива да влизаме в контакт!
Врагът го направи, госпожо. Не можем да им избягаме.
Хайде!
Към нас лети втори! Прихванахме го!
Огън!
Къде е третият? - Виждам целта на три часа.
Огън!
Какво стана? - Прецакахме се!
Какво се случи? - Поне сме невредими.
Два силона, а нямаме ракети. Ето защо не обичам математиката!
Къде отиваш? - Няма да остана на открито.
Нали не можеше да им избягаме? - Ще се опитам да ги забавя.
Проклетията засече! - Преминаваме към план Б.
Който е? - Корпусът е непокътнат.
Навярно и светлинният двигател. - Какви ги бръщолевиш?
Ще им пуснем мухата и да видим дали ще се хванат.
Едно, две, три... - За Бога, броиш ли?
Давай!
Едно, две, три... - Дори не си го помисляй!
Ще ни изпотрепеш, Фукльо!
Ето това ни е работата!
Не беше никак зле, Фукльо. Беше откачено, но гениално.
Да се прибираме. - Съгласен.
Добре ли си? - Да.
Ще те върнем невредима на "Галактика".
Не може да се върнем. Все още не.
Би ли повторила? - Пратете съобщение на тази честота.
Кукло, заповедите ни бяха да те доведем дотук. Изпълнихме ги.
Заповедите са да изпълнявате каквото ви кажа.
Права е. Изпрати съобщението.
Дадено, така всеки тостер в сектора ще научи местоположението ни.
Супер, харесва ми.
Какво, по дяволите... - Получихме отговор?
Сякаш са ни очаквали. - Така е.
Какво е съобщението?
Това са координати и се намират на територията на силоните.
Тогава отиваме там. - Дума да не става.
Няма да ходя там. Връщам се вкъщи.
Ако искате да дойдете, ще ви откарам.
Остават ти още два месеца служба. Идваш с нас!
Искаш да прекараш живота си в затвора? Ще бъдеш даден на военен съд.
Ще ми държиш такъв тон? - Аз съм пилотът!
А ти си вторият пилот.
Уведомете ме, когато пристигнем.
Колкото харесвам теб, толкова и нея.
Това ли е? - Всъщност е на онази скала.
Нищо ли няма на радара? - Не
При толкова радиация, какво очакваш? Може да скриеш флота от бойни звезди.
Събуди нейно височайшество.
Д-р Кели?
Събуди се, Бека. - Езра.
Езра...
Ти ли си?
Говореше на сън.
Какво казах? - Нищо. Нарече ме Езра.
Не е нужно да ми обясняваш кой е.
Чувал ли си за Езра Барзел? - Разбира се.
Унищожил е цял взвод силони. Кумир е на много от младите войници.
Историята е наистина вдъхновяваща.
Беше модел за подражание, както и любящ съпруг.
Дано си подремнала.
Да видим какви ядове ще берем този път заради теб.
Наближаваме координатите. - Отчитам множество сигнали.
Флота е.
Колониален сигнал. - Супер!
Пратили са делегация да ни посрещне. Привет, народе!
Зареждат оръжията си. Прихванаха ни!
Неидентифициран раптор, отговорете на предизвикателство "кран".
Какво пък е това? - Не знам.
Говори раптор 9-0-9, от бойна звезда "Галактика".
Не знаем за никаква парола.
Дошли сме на специална мисия.
Повтарям, предизвикателство "кран". Отговорете, иначе ще открием огън.
Разполагаме с пет секунди. - Да са ти давали някаква парола?
Не прочете ли заповедите? Хрътка, нужна ми е паролата.
Ще измисля нещо. - Ще открият огън! От "Галактика" сме!
Отговорът е "стрела"!
Потвърждавам. 9-0-9, последвате ме.
Свържете се с честота 134 за инструкции.
Можеше да го кажеш по-рано, не да чакаш последния възможен момент!
Знаете само каквото е нужно. Такива са заповедите.
Виждаш ли онази бойна звезда? Не е ли "Валкирия"?
Не знам. - "Валкирия" е.
Беше унищожена при Кансерон 1. - Поне така беше съобщено.
Виждаш ли онзи крайцер? Това е "Локи".
Беше обявен за изчезнал.
Флота от призраци, криещи се на територията на силоните.
Уведомете генерала, че съм на оперативка за приоритетна мисия.
Подгответе се, ще са ми нужни и ракети за атмосферни условия.
Кажете нужното на д-р Кели. - Командире.
Мичман Уилям Адама. - Свободно.
Ескадрон VA - 42, "Галактика".
Доведохме д-р Кели дотук и искаме да участваме в мисията.
Откога си пилот, младши? - Това е първата ми операция.
Заедно с помощника ми отстранихме три силонски кораба.
Само с раптор? Истина ли е? - Самата истина.
Ще се справим и с нашите кораби, синко.
Командире?
Доведоха ме невредима дотук, командире.
Бих желала да летя с тях, ако позволите.
Както пожелаеш. - Благодаря, командире.
Гледай и другите пилоти да са доброволци.
Чу ли я? Доброволци.
Е, и? - Поздравления, Фукльо.
Вписа ни в самоубийствена мисия.
Движим се към Джерба, бивш зимен курорт в сектор 12.
Силоните направиха от него аванпост.
Сега е толкова навътре в пространството им,
че се охранява само от малки кораби.
Разузнавателен екип вече е на мястото.
Задачата ни е да заведем д-р Кели при тях, за да изпълни целта си.
Всички вайпъри да са готови до 14:00, скокът ще бъде извършен в 15:00.
Да се залавяме за работа.
Това старият ми приятел Джим ли е или очите ми ме лъжат?
Радвам се да те видя, Хрътка. - Аз също.
Каква приятна изненада. Видях името ти в списъка с жертви.
Когато "Валкирия" уж беше... - За малко и това да се случи.
Командването видя, че може да бъде спасен.
Събрали са флота от призраци и ги скриват, където никой не очаква.
Показаха ни смъртните актове. - Шегуваш ли се?
Дай всичко от себе си. - Ние или те.
Очевидно щом си мъртъв, не си могъл да говориш с Джейни.
Видях я. Преди няколко дни на Пайкон.
Какво? Омъжила се е повторно?
Не бих я винил, войната е виновна.
Сама е. Само че...
Има дете. - Какви ги говориш?
Момче е. Наследил е косата и носа й.
Очите е наследил от теб.
Какви ги говориш? Искаш да кажеш, че имам син?
Казва се Анслем. - Така се казваше баща ми.
Знам.
Имам син? Негодник такъв!
Имам син!
Говори командирът. 30 минути до скока.
Всички пилоти по самолетите. Корабът е под пълна тревога.
Направете скока.
Скокът е завършен. Не засичаме нищо.
Достигаме мястото за пуск на самолетите след десет, девет...
Не сме сами. Появи се бойна звезда на координати 2-7-5 и 4-1-2.
Разстояние 2000.
Видяха ли ни? - Все още не.
Още не са пуснали изтребителите. Дори невидими, ще ни засекат скоро.
Изстреляме ли корабите си, ще ни надушат.
Все още можем да се откажем.
Говори командирът. Натъкнахме се на бойна звезда.
Ще влезем в бой.
Рапторът ще излети заедно с вайпърите.
Целта на вайпърите е да отклони силоните от самата планета.
Кърби, Илаяс, ще съпроводите раптора.
Жизненоважно е д-р Кели да изпълни мисията си.
Развоят на войната зависи от успеха й.
Включете батареите и задействайте ядрените ракети.
Видяха ни.
Пуснаха корабите си.
Пускайте ги. - Всички да излитат!
Вайпър 5-3-4, всичко е в нормите. Имате разрешение за излитане.
Раптор 9-0-9, всичко е в нормите. Имате разрешение за излитане.
Раптор 9-0-9. Можете да излитате.
Радарът е чист. - Виждам ги!
Рапторът се отдалечи. - Открийте огън.
Още дълго няма да може да ги прикриваме.
Тостерите захапаха стръвта.
Превъзхождат ни десет към едно. Ще ни унищожат.
Изстреляйте ядрените ракети!
Разстоянието помежду ни е твърде малко!
Изпълнявай!
Навлизаме в атмосферата. - Нищо не се вижда.
Радарът отново работи. Засичам два...
Трима ни следват. Наближават ни.
Виждам ги! На седем часа!
Разбрано, Кърби. Ще те следвам.
Обзалагам се, че и техните уреди са извън строя.
Разбрано.
Пусковото устройство засече! - Курс към тях! Ще ги детонираме!
Слушам.
Облаците са доста гъсти. Няма да бъде никак лесно.
Сега пък скромничи. Закарай ни невредими!
Разстояние два километра.
Доближи ни. Ще ги детонирам ръчно.
Дай ми ръчен контрол над ракетите.
Имате го. Разстояние 1500.
Дръж се здраво.
Отчитам ядрен взрив. Изгубих контакт с нашите и врага.
Продължаваме по план.
Плътно зад нас са! Трябва да минем зад тях!
Имам план! Хрътка, поеми оръдието! Гледай да уцелиш поне нещо!
Гледай си летенето, а аз стрелбата!
Улучих един! Мамка му, успях!
Невредими сме! - Трябва ми помощ!
Закъсахме го!
Свалих го!
Не мога да се откъсна! - Виждам го!
Свалиха Долорес! Улучен съм!
Съжалявам, Хрътка.
Връщам се вкъщи. - Не те разбрах, Кърби.
Връщам се вкъщи.
Кърби? Какви ги вършиш?
Свърших мунициите! - Къде е, Хрътка?
200 метра и приближава. - Хубаво.
Улучиха хидравликата. Губя контрол.
Изгубихме левия двигател! Приземи ни!
Предавателната антена не работи, навигацията е извън строя.
Смятам, че мога да поправя двигателя. - Щетите по кораба са големи.
Трябва да стигнем до мястото за среща. - Моля? Ти побърка ли се?
Знаеш ли колко умряха от нашите? На теб говоря! Имаш ли представа?
Обикновено кораб клас Орион има екипаж от 150 души, без пилотите.
Дай за разнообразие да броим и тях, тъй като и те са мъртви.
Вземете си нещата. Тръгваме. - Не и докато аз не кажа, Фукльо!
Писна ми да ме наричаш така, както и от отношението ти!
Стига си хленчил като госпожичка! - Какво? Мен ли наричаш новобранец?
Искате ли да се приберете вкъщи? Тогава нека да открием войниците.
Мога да установя местоположението им чрез трасьора си. Става ли?
Навярно има кой да ги откара. - Не се сещам за друга алтернатива.
Рапторът ме пази дълги години и отказвам да го зарежа.
Разбирам те.
Сигналът идва оттам.
Тук трябва да бъдат.
Още ли улавяш сигнала им? - Да.
Предавателят е наоколо.
Какво ли им се е случило? Раните не са огнестрелни.
Предавателят още работи. Открихме разузнавателния отряд.
Да, мъртви са. Мисията ни бе напразна.
Връщам се при раптора.
Беше си суперско изживяване, но предлагам да си вървим.
Кой е с мен?
Бека? Хрътка? - Долу сме.
Къде си, Бека?
Долу сме!
Тук сме.
Добре ли си? - А мен няма ли да питаш?
Добре дошъл. Ако това бе опитът ти да ни спасиш, получаваш оценка слаб.
Как ще се измъкнем?
Какво е това нещо? - Трябва да има и друг изход.
Какво беше това? Видяхте ли го?
Какво ли е?
По стените има нещо. Говорим за проклетите стени!
Какво беше това?
И аз това питам! - Ухапан ли си?
Как позна?! - Що за чудо е това?
Разкарайте го от мен! - Не мога да се прицеля! Не мърдай!
Махнете го от мен!
Застреляй копелдака!
Закъсняхте.
Това чудо мъртво ли е? - Колкото и другите долу.
Вие ли сте капитан Рамирес? - Да ти приличам на него?
Мъртъв е. Само аз останах. Тот, техническа поддръжка.
Не вярвах, че ще се справите. - Ние също.
Какви са тези твари?
Тостерите използват планетата да създават подобни изроди.
Полумашини, полуорганични. Трудни за убиване, ако нямате правилното оръжие.
Но пък стават за ядене.
От колко време си тук? - Не ви трябва да знаете.
Благодаря, засега ще откажа.
Не съм гладна.
Прощавайте, но не можах да дойда по-бързо.
У кого е предавателят?
Хубаво, повече няма да идват други.
Така ли откриха отряда ти? - Не тостерите го намериха.
Устроихме си лагер и капитанът ме изпрати да разузная.
Докато се върна, тези твари ги бяха избили.
Проклети уроди.
Цялата война си е едно извращение. Не съм ли прав, момко?
Прав ли съм, копелдако? - Навярно сте запознат с мисията ми.
Да, но бурята ще се засили и не ви трябва да бъдете тук.
Освен това тостерите виждат по-добре от нас.
Нямаме никакво време за губене.
Бурята ще отшуми до утре, освен това имам сигурен подслон.
Ще тръгваме ли? - Вече ядох.
Няма да дойда с вас. Мисията ни беше...
Притиснат тилният нерв и сънната артерия,
ще умре до десет секунди.
Пет, шест, седем, осем...
Хубаво, да вървим.
Хайде. Изправи се.
Мъртъв е. Само аз останах. Тот, техническа поддръжка.
Нямаме никакво време за губене.
Бурята ще отшуми до утре, освен това имам сигурен подслон.
Това ли е проклетото безопасно място? - Тостерите го ползваха за склад.
Сега е изоставен.
Какво складират вътре? - Резервни части.
Същински "Четири сезона" е. В някои помещения дори има камини.
Внимавай къде стъпваш!
Заложил съм капани.
Прекъснеш ли жицата, гърми.
Последвайте ме.
Само на мен ли ми се струва малко откачен?
Да вървим.
Чудно, нали?
Генераторът черпи минимална енергия.
Не включвайте твърде много светлини, а ако чуете нещо да чука...
Бъдете внимателни. Мунициите са ни ограничени.
Кой ще поспи? Сега е шансът ви.
Аз ще поема първата смяна.
Добре ли си? - Да.
Какъв беше той? - Съпругът ми?
Доста приличаше на теб.
Идеалист, доста амбициозен.
А беше ли компютърен гений като теб?
Беше професор.
Историк, който един ден реши да не оставя историята да го подмине.
Не искаше да бъде герой, само че го превърнаха в такъв.
Разлепиха плакати с лика му, за да вербуват още мъже.
Добре помня този момент. - Ще спя до огъня.
Аз ще се настаня ето там.
Едно нещо никога не излезе наяве.
Един репортер разкри, че всичко е една лъжа.
Лъжа. Не беше унищожил взвод силони.
Отрядът му беше убит от негов човек. Приятелски огън.
Както сам каза, война е.
Стават грешки.
Видях ги. Ставаха заради войната.
Това, от което си се отказал заради войната, е важното.
Ето защо войната трябва да приключи.
Разбирам те. Повярвай ми, разбирам.
Ще съжаляваш за постъпката си.
Вкъщи не можех да си позволя всичко това.
Би било престъпление да не се възползвам.
Може ли? - Обслужи се.
Покажи поне малко уважение и не го пий на глътки.
Добро е.
Трябваше да я оправиш, нали?
Глупав си, Фукльо. Постъпи глупаво.
Случи се спонтанно.
Определено не е било "спонтанно".
Вероятно не ти е казала и защо сме тук, нали?
Каза ми. Донякъде.
Изгубила е съпруга си. Бил е... - Проклетият й съпруг?
Някой е настъпил мина.
Да доведем приятелката ти. Не бива да пострада.
Бека?
Какво... - Тук беше!
Навярно се е уплашила. Ще я открием.
Провери на север, а аз - южното крило. - Бъди нащрек, Фукльо.
Ела при татенцето, негодник.
Дойдох тъкмо навреме, този за малко да я убие.
Какъв е този шум? - Пищи.
Моля? - Изпитват болка.
Тогава да го избавим от мъките.
Всичко приключи.
Тот! Да го потърсим!
Настъпиха мина.
Тот? - Уби още два тостера.
Няма да оцелее.
Взех радиото му.
Защо? - Ти как мислиш?
Край на игричките. ще повикам спасителен екип.
Полудя ли? Първо ще изпълним мисията си!
Явно не виждаш, че сме сами и без муниции. Не съм обучен за това.
Ще трябва да се справим с наличното. Разбираш ли?
Къде трябва да отидем? - Предавателят е автоматизиран.
Свали си оръжието. Остави го на земята.
Какви ги вършиш?
Ако искате да умрете като герои, мога да го уредя.
Пробвай ме, Фукльо. - Какви ги вършиш?
Защо го правиш? - Повече не издържам.
Моля те, свали оръжието.
Всичко ще бъде наред.
Обясни ми защо сме тук. - Не го прави.
Кажи ми защо сме на това място!
Войната не се развива, както правителството твърди.
Мисията ни е последният им коз. Провалим ли се, силоните печелят.
А това ще се случи, ако не ме отведете до уреченото място.
Говори истината. Моля те, Хрътка.
Още на момента искам да знам защо сме тук.
Предавателят на силоните е автоматизиран.
Възнамерявам да заредя вирус в него.
Сега би ли свалил оръжието?
Моля те? - Продължавай.
Вирусът ще заслепи защитата им. Нося го в медальона си.
Нямаше ли ми доверие да ми споделиш? - Не, съжалявам.
Сега вече ти имам доверие. - Хубаво.
Вече си общуваме. Кажи ни и останалото.
Повече не искам никакви изненади.
Предавателят се намира на 6 км оттук.
Тръгнем ли още сега, ще стигнем преди здрач.
Съоръжението е автоматизирано. Няма да срещнем много силони,
стига да не задействаме охранителната система.
Централният коридор води до контролната зала.
Трябва да се доберем до един от терминалите и да пуснем вируса.
Вирусът ще се разпространи и ще чака да бъде активиран.
Ще прекъсне комуникацията им, давайки ни предимство в битката.
Чисто е.
Какво има? - Стори ми се, че видях нещо.
А може да ми се е сторило.
Вътре сме. - Само побързай, Бека.
Програмата е голяма, ще отнеме...
Спри! Свали го!
Свали оръжието, или ще стрелям!
Кучката работи за тях! Проклет шпионин на силоните е!
Лъже те. - Как да го спра?
Как така е шпионин? - Питай я какво се случи.
Силонът спря и я сканира! - Не знам за какво говориш.
Щеше да те убие на място, но видя медальона и спря.
Можеш ли да ми обясниш? - Не знам за какво говориш.
Хрътка, свали оръжието и се успокой.
По дяволите! Не е вирус, а оптично устройство!
Даваш им информация за призрачната армада!
Проклета кучка! Ето защо унищожиха "Ахерон".
Разузнаването ни... - Хрътка!
Не мърдай! Ще те застрелям, ако се наложи.
Не може да е истина!
Нали искаше да сложим край на войната? - Като осъзнаем, че не ще спечелим.
Трябва да преговаряме. - Моля?
От десет години насам се опитват да ни изтребят!
Просто се защитават. Ценят живота повече от нас.
Видя онова нещо, Бека. Така ли се защитават?
Така ли ценят живота? Те са роботи!
Не разбираш ли, Бека? Роботи са.
Добре ли си, Хрътка? - Спри процеса на качване.
Няма как да извадя устройството. - Тогава минаваме към план Б.
Хайде! Не знам колко точно е успяло да изпрати.
Махай се оттук! - Мислиш, че сега ще те послушам?
Ставай!
Дотук бях. Остави ме.
Пусни ме.
Едва ли ще се забавят много.
Би ли я подържал?
Кой е това? - Кейти.
Жена ми.
Защо не си ми казал?
Понякога ти убягват значимите неща.
Не би разбрал, хлапе.
Имаш отвратителен вкус за жени.
Но нищо.
Жива ли си?
Нали не мислиш, че заради идеята ти те презираме по-малко от събратята ти?
Ето го младият ни герой. Свободно. Как се чувстваш?
Готов за действия. - Браво.
Първо искам да обсъдим доклада ти.
Командването направиха корекции и искат да ги подпишеш.
Бил си твърде строг към себе си. - Пише, че мисията е успешна?
Лъжа е. - Дали?
Знаели сте. Искали сте да качи информацията.
Когато силоните нападнаха... - Флотата вече не беше там.
Ударихме всяка тяхна база в близките пет сектора.
Известно време ще минат в отбрана. - Ами "Озирис" и загиналите?
Тоест които са се жертвали?
Не одобряваш? Чувстваш се използван?
Много повече е заложено на карта от чувството ти за морал.
Хората спонсорират тази война и ще спрат парите, ако е безнадеждна.
Нека имат свои герои и победи, докато ние водим истинската битка.
Хубаво.
Сформираме ударен отряд.
Най-добрите ни пилоти и войници, които да изпълняват тайни операции.
В случай, че си доброволец, има вайпър с твоето име на него.
Е, може още да не е изписано.
Първо трябва да решиш. Помисли си добре.
Какво? Вече не си толкова духовит?
Развалина си.
Искаш ли да поговорим?
У дома ли се връщаш?
Остават ми още 6 седмици служба, така че още няма къде да ходя,
стига да не ме натресат отново с теб.
Скъпи татко, получих последното ти писмо.
Прав беше, че предубежденията са опасни, и не само в съда.
Войната се оказва коренно различна. може би имах грешна представа за нея.
Трябва да си част от нещо, за да го разбираш.
Въпреки че част от мен я ненавижда, смятам, че това е правилният избор.
Сам съм избрал този си живот.
Екипажът сега е моето семейство.
Когато войната приключи, а това несъмнено ще стане,
няма да помня най-ярко битките, а тези, които са се били редом с мен.
Никога няма да ги забравя.
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
UNACS TEAM Отбор Субтитри Замунда нет
The Future Is Ours 2012 812/128/414/0/S2I