Маргарет?
Маргарет. - Да?
Трябва да поспиш.
Д-р Матисън! Благодаря, че дойдохте.
Много се радвам да ви видя.
Всъщност това е д-р Матисън. - Извинете.
Моля да ми простите. Последните дни бяха много тежки.
Трябваше да си облека престилка. Това е д-р Бъкли.
Приятно ми е.
Удоволствието е изцяло мое.
Представа си нямате какво се случва тук.
От седмици не сме спали, нали така, Сара?
Много ни е тежко. Споменах ли, че не сме спали от няколко седмици?
Това е. Чухте ли го?
Започва се.
Чухте ли го?
Днес е малко ядосан.
Кой?
Трейси страшно много ни помага. - Сигурно е така.
Може ли да огледаме цялата къща? - Разбира се. Оттук, моля.
Къщата е стара, но цената беше много добра.
Здрасти, аз съм Том. Аз съм физик.
И аз съм физик. Да не ме помислихте за домакиня?
Фризьорка? - Не, нямах намерение да...
Всъщност наистина съм фризьорка. Трейси Нортроп.
Том, стига приказки. Качваме се горе.
Откога ви помага тя?
От няколко дни. От три-четири, нали, Сара?
Не знаехме към кого да се обърнем.
Ние не сме обществена служба, г-н Сиджуик. Правим, каквото можем.
Извинете ме за момент. Това е стаята на момичетата.
Сюзън, колко пъти да ти повторя да не си играеш на пода,
докато не оправим отоплението. - Още оправяме къщата.
Някои неща трябва да се поправят, но цената беше добра.
Стани и кажи "здрасти". Кажи "здрасти".
Здрасти. - Здравей.
Казахте "момичетата". - Джулия е при баба си.
Не се чувстваше добре, затова я пратихме
във Върмонт за няколко дни. - Само за няколко дни.
Вече се чувства по-добре. - Готова съм.
Извинете, че ви прекъснах.
Когато решите.
Много е светло.
Когато започна сеанса, в никакъв случай
не нарушавайте кръга.
Може да има опасни последици.
21-и януари, 11:15 ч.
Участниците в сеанса са господин и госпожа Сиджуик,
д-р Маргарет Матисън и Трейси Нортроп.
Сеансът се записва от д-р Томас Бъкли.
Температурата бавно пада. Един градус.
Поправка - два градуса.
Налягането е постоянно.
Едвам те чувам.
Говори по-високо.
Почти не те чувам.
Знам, но трябва да говориш по-високо.
По-спокойно. Тук сме, за да ти помогнем.
Много боли! - Кажи му да престане!
Боли ме. Не мога... - Настоявам да спреш!
Боли ме! Настоявам да спреш!
Майкъл, не нарушавай кръга. - Боли! Не мога!
Не нарушавайте кръга! - Настоявам да спреш!
Мамо! Страх ме е!
Искам да се махнем оттук. - Добре, миличка.
Липсва ли ти Върмонт?
Къде живеете? - В Бейкърсфилд.
Хубаво ли е там? - Да.
И на сестра ти ли й харесва?
Чия беше идеята за шкафчето? Твоя или на сестра ти?
На Джулия.
Тя ли ти показа как да го блъскаш в стената?
Татко откача от страх. - А майка ти?
И мама иска да си тръгнем.
Искаш ли да сключим една сделка?
Трябва ли да си стиснем ръцете?
Не, няма нужда.
Ако ми обещаеш да не го правиш повече,
няма да кажа нищо на баща ти.
Това е.
Това с масата не го правя аз. - Знам, Сюзън. Не говоря за масата.
Сестра ми много ще се натъжи.
Да, ще бъде много тъжна.
Колата е моя, ти караш. Така е честно.
Защо да е честно? - Защо си тръгвате?
Не сте разрешили случая! - Не се тревожете, г-н Сиджуик.
Обадете ни се, ако тропането отново се появи.
И разкарайте фризьорката!
КИЛИЪН МЪРФИ
СИГОРНИ УИВЪР
и РОБЪРТ ДЕ НИРО
във филма на РОДРИГО КОРТЕС
ЧЕРВЕНИ СВЕТЛИНИ
Музика ВИКТОР РЕЙЕС
Оператор ШАВИ ХИМЕНЕС
Сценарист и режисьор РОДРИГО КОРТЕС
За мен беше чест, г-н Силвър.
Дано полетът ви е харесал. Нека ви помогна...
Нещо против да ме оставите на мира?
Благодаря.
Ако натиснете силно масата
и издърпате ръцете към тялото си, външният край на масата
ще се повдигне като ученическа пола.
Ако пъхнете обувката си под крака на масата
и натиснете силно с ръце,
съчетано с повдигане на крака, ще вдигнете цялата маса.
Нужна е малко сила и много упражнения.
С подходящ съучастник, ще изнесете голямо представление.
Важна е предварителната подготовка. На всяка цена трябва да бъде тъмно.
Духовете го изискват, трябва да се концентрираш...
Знам какво си мислите. Не е научно обосновано.
Но за да проявите снимка, ви трябва тъмнина, нали?
Госпожице Оуен?
Твърдите, че всички паранормални явления са измама?
Не. Болшинството от тях имат разумно обяснение
или са резултат от субективна интерпретация.
Как да осигурим контролирана среда? - Много лесно.
В нашия случай ще разположим медиума с гръб към стената
и ще поставим карти зад лактите му. Ако мръдне ръцете си,
картите ще паднат. Ако останат на място,
само духът на сценичния съучастник би могъл да помести масата.
Ако искате, можете да маркирате осигурителен периметър за ръцете,
за да сте сигурни, че няма натиск извън центъра на тежестта.
Ако масата е кръгла,
може да се премести, ако се окаже натиск на тези места.
Имали ли сте се необясним случай? Някаква необикновена способност?
Необикновена способност? Дайте ми пример.
Да пробягаш 100 м под 10 секунди?
Да създадеш музикален шедьовър, макар да си напълно глух?
Твоят мозък може би е изключение, Бен,
но повечето мозъци извършват сложен комплекс от умствени процеси.
Сто милиона неврона в постоянна синаптична връзка,
впрегнати да създават и регулират нашите чувства и усещания.
Как разсъждаваме, как мислим, емоции, мисловни образи,
концентрация, памет.
Тези качества на мозъка не са ли достатъчни
и без наличието на "необикновени способности"?
Значи отричате съществуването на паранормални сили?
Г-це Оуен, искам да кажа,
че след 30 години разследване на всякакви феномени
в контролирана среда,
все още не съм ставала свидетелка на чудо.
Отлично повдигане. - Благодаря.
Влязох да те погледам. - Д-р Шакълтън.
Вдъхновяващо!
Възхищавам се от скептицизма ти, Маргарет,
но ти отричаш реалността, защото не можеш да я обясниш.
Не мога да си обясня защо твоя отдел има двойно по-голям бюджет от нашия,
но съм и скептик де. - Защо не обединим усилията си?
Центърът за изучаване на паранормални явления се развива.
Ти можеш да ни бъдеш от полза.
Аз не правя фокуси, Шакълтън. Предлагам и ти да не правиш.
Дори не я докоснахте. Как го направихте?
Просто невероятно. - Невинаги се получава, Майк.
Днес просто извадих късмет. Истината е, че всички го можем.
Знам, че незрящите имат по-развито обоняние,
но след всичко, което видяхме тази вечер...
Прав си.
Саймън Силвър доби известност в края на 60-те
и славата му продължи да расте през следващите 10 години.
През 1975 г. той изведнъж обяви, че се оттегля,
за ужас на почитатели те си. Мнозина свързаха тази вест
със смъртта на журналиста Мартин Уайнър -
скептичен репортер, който претърпя инфаркт,
по време на шоу на Силвър. Според аутопсията смъртта
е настъпила по естествени причини, но Силвър не успя да се отърси
от подозренията за смъртта на Уайнър.
Той изчезна така внезапно, както се беше появил,
затова съобщението, че се завръща след повече от 30 години...
Маргарет, това го гледах. - Извинявай, аз...
Предположих, че няма да ме чуеш.
Тук ли е д-р Матисън?
Не, няма я.
Може ли да оставя доклада на вас?
Да.
Наблюдавай монетата.
Къде изчезна? - Вдигни си чашата, моля.
Къде научи този трик? - Очите понякога лъжат.
Хората не гледат там, където се случва магията.
Направо ми убиваш тръпката. - Колкото по-просто, толкова по-добре.
Единственият начин да извадиш заек от шапката,
е да го пъхнеш там преди това. Отвори ръка.
В лявата ти ръка е.
Проследи ли я? - Не, беше на късмет.
Лекциите са страхотни. Карат те да се замислиш.
Отдавна ли работиш с Матисън? Психолог ли си или фокусник?
Не, не съм фокусник. Всъщност съм физик.
Защо се занимаваш с това? - С кое?
Да разследваш паранормални явления. Не ти ли се струва прозаично?
Опитвам се да помогна на Маргарет. - Защо?
На кого му пука, ако някой твърди, че има паранормални способности?
На кого му пука ли?
Майка ти отива на лекар,
защото има проблеми със стомаха и докторът й казва,
че няма нищо страшно,
само лек гастрит.
Но впоследствие й откриват рак на стомаха
и вече е твърде късно.
Дали вече на някого му пука?
Това истинска история ли е?
Гледай това.
Готова ли си?
Господи!
Как го направи? Не те ли заболя?
Не. Съвсем малко.
Саймън Силвър, най-прочутият екстрасенс,
ще ни посети до три седмици.
Онлайн продажбата на билети върви с бесни темпове.
Щом отворят касите на залата,
ще се извият дълги опашки.
Маргарет Матисън.
Ало?
Всичко наред ли е, Стиви?
Искаш ли си музиката, Стиви? Да ти пуснем ли музика?
Понякога слушането на музика му помага.
Много му харесва!
И ние слушаме музика, но не рисуваме.
Само Стиви рисува!
Нали така, Стиви?
Рисуваш, нали?
Деца, какво да ги правиш.
Несъзнателно рисуване, ама друг път! Щях да го накарам да изяде пастелите.
Имаше интерференция.
Стиви и Ван Гог не се спогаждат.
Майка му с радост ще му клъцне ухото, за да установят връзка.
150 километра и нито една завъртулка.
Добре ли си? - Ако бях сама...
Нямаше да мога да продължа. Вече съм стара за тези глупости.
Ти откъде се взе?
Знаеш, че можеш да направиш блестяща кариера във всеки един университет.
Тази работа ми харесва. - Защо дойде при мен?
Ами...
Бях...
Няма да е лошо да разширим екипа. Мислила ли си по въпроса?
Не е ли много млада? - Коя?
За какво?
Ще мина да видя Дейвид. Ще ме оставиш ли тук?
Причината хората да вярват в призраци
е същата, поради която вярват
в къщи с духове и светлинни тунели.
Защото това би означавало, че има живот след смъртта.
Де да имаше.
Не искам убежденията ми
да се определят от желанията и нуждите ми.
Ако Дейвид се събуди и погледне в огледалото,
няма да познае човека, който го гледа оттам.
Няма да познае и мен.
Ако дори за миг си помисля,
че има нещо такова,
ще изключа машинариите и ще пусна сина ми да си ходи.
Маргарет...
Една контактьорка всекидневно била изнасилвана от извънземно.
Злият дух всяка нощ я обладавал.
Отива на хипнолог и посещенията секват.
Връща се при хипнолога и казва:
"Направете така, че да идва веднъж седмично."
Съществуват два типа хора със специални дарби:
такива, които са уверени, че ги имат,
и други - които смятат, че не можем да ги разобличим.
И двата типа обаче бъркат.
Не си ли малко млада?
За какво?
Добре. - Какво търсим?
Червени светлини.
Дисонанс - нещо, което не е на мястото си.
Като онзи тип там.
А там?
Браво.
Съжалявам. Вината е моя.
Бях се замислил. - Дай ми го и изчезвай!
Извинявам се.
Фасулска работа.
Чудесно. Да действаме.
Д-р Матисън.
Навярно са ви казали, че искам самостоятелна ложа.
Да, но си мислех, че ще е по-безопасно...
Навярно разбирате, че нямах това предвид,
когато казах "дискретно разположени".
Съжалявам, д-р Матисън. Ще им разпоредя да се прикрият.
Защо сме убедени, че човекът е измамник?
Чувал ли си за "бръснача на Окам"?
Когато чуя звук от копита, си представям коне,
а не еднорози.
Казвам се Леонардо Паладино.
Виждам неща. Също като вас.
Ако не виждах, щях да бъда сляп.
Аз съм менталист. Имам разум, като вас.
Аз съм ясновидец, защото виждам ясно.
Използва абсолютно същите думи. - Познавате ли Паладино отпреди?
Не съвсем. Имахме Леонардо Борга,
Джордано и... как му беше името? - Зарика.
Но Леонардо Паладино е нов за нас. - И сме много развълнувани.
И не може да ни види? - Стъклото е поляризирано.
Никой не може да види нищо. - Освен, ако няма супер сили.
Гледайте.
Не вярвам в ангели-пазители.
Не вярвам в извънземни, идващи от космоса,
водещи човешката раса към просветление.
Това е нещо ново.
Това "Цимер"-а ли е? - Оправих го.
Ти го оправи? Дай го на ремонт. - Нямаме пари.
Трябва да поискаме пари. - Казах, че го оправих. Работи.
Не вярвам в Дявола. Не вярвам в богове.
Не вярвам и в Господ!
Вярвам само в първичния...
Хайде, Том. - Един момент.
... ярка светлина,
стара като света, която пламти в мен
и избухва със свирепа жестокост.
Том. - Секунда.
Том. - Момент.
Вярвам само в себе си! - Том!
Вярвам само в себе си!
Хайде, Том. - Готово.
Лео, чуваш ли ме?
Ако не ме чуваш, значи си загазил.
Главата ми...
Джуди Кейл. - Усещам го.
Повтарям - Джуди Кейл. Вдясно от теб.
Би трябвало да е на осми ред, до...
Ползват заглушители. Явно си разбират от работата.
Направи нещо. - Един момент.
Стани в името на Господ! - Алилуя! Леонардо отново вярва.
Стани сега!
Стани в името на Господ!
Живее с родителите си на Гринуич 3154.
Гринуич 3154.
Виждам огнен пръстен, закрилящ дома ти.
Момичето има рак на стомаха, Лео. - Не се бой.
Всичко наред ли е долу? - Да, мерси, че попита.
Винаги ли е така? - Не, извадихме късмет.
Сигналът се кодира през 40-50 секунди.
Трябва само да изолирам честотата. Обикновено не са толкова предпазливи.
Знам какво ти е, Джуди. Не се плаши.
Излез! Напусни стомаха на Джуди! Тя вече няма нужда от теб!
Джуди! Ти си изцерена.
Извикай го.
Аз съм изцерена. - Викай, в името на Господ!
Аз съм изцерена! - Алилуя!
Прихванах го! - Лео, Ричард Варгас.
Повтарям - Ричард Варгас.
Призовавам Ричард Варгас! - Лео, коригирай позицията си.
Призовавам Ричард Варгас! - Трябва да е вдясно от теб.
Не се бой да споделиш греховете си, Ричард.
Стани и приеми светлината на избавлението!
Добре си е научил урока.
Имаше добър учител. Работи със Силвър повече от година.
Саймън Силвър, слепецът?
Той е тук със сестра си Мария
и майка си... Един момент...
Дорина. - Ричард, не се бой.
Дорина и Мария не се боят. Вслушай се в тях.
Те искат да застанеш пред нас. - Внимавай, Лео! Не пресичай...
Съжалявам, грешката е моя... Всичко наред ли е?
Чуваш ли ме? Чуваш ли ме, Лео?
Прочитам те, Ричард! - Съжалявам, моя грешка.
Погледни ме, Ричард.
423 Уилбър.
Повтарям - 423 Уилбър.
Разположете се в централния блок.
Насочваме се към жената с патериците. 32-ри ред.
На косъм беше.
Провери ли резервната линия?
Не, Лео. Спри да докосваш гърдите му.
Има проблем с ръката.
Някой ден ще надушат, че е аржентинец.
Тогава наистина ще загазим.
Да ви се губи това? Много раково болни има тук.
Аз се завърнах. Няма съмнение по този въпрос.
Знаеш какво имам предвид, Саймън. Ще се завърнеш ли на сцена?
Кой знае, Нина. Чух, че било малко вероятно.
Знам, че темата е деликатна,
но последното ти шоу не мина много добре. Според някои хора си...
Това беше много отдавна и тогава казах всичко по въпроса.
Беше злощастен инцидент. - Признай си, че беше малко странно.
Най-големият ти противник те нападна в собственото ти шоу...
Беше неприятно за всички ни. - Тогава се говореше,
че Мартин Уайнър е подготвял книга, в която те изобличава като измамник.
Не мога да схвана логиката на тези хора.
Те твърдят, че нямам сили и ме обвиняват за инфаркта на Мартин.
Кой е най-големият ти враг? - Не си ти, Нина.
Всички отново говорят за теб, без дори да си излязъл на сцена.
Това не доказва ли, че имам сили? - И още как!
Силвър, от 30 години чакам този момент.
Знаеш ли какво съм си си донесла? - Нека позная.
Да не би да е нещо, което трябва да огъна?
Как позна? Да не ми прочете мислите?
Дръжката стърчеше от джоба ти от няколко минути насам.
Знаеш ли, че си едно голямо дете?
Какво ще кажете? Да го помолим ли да я огъне?
Защо всички ми спират телевизора? - Това го гледат само женорята.
Нямам нищо против домакините. Майка ми е такава.
Сигурна съм, че майка ти не зяпа по цял ден тъпи предавания.
Трябва да се занимаем със Силвър. - Забрави.
Не е интересен за нас. Това пристигна тази сутрин.
Не е компютърно обработвана.
Това е трамплин. - Няма ли истински предизвикателства?
Силвър е истинско предизвикателство. - Той вече е проучван.
Преди 30 г. - Вече не ми е интересен.
На мен ми е. След десет дни ще е тук. - Като развален грамофон си. Не!
Да не се боиш от него?
Ако изготвиш графиката... Маргарет!
Разбрах за Паладино. Всички говорят за това.
Благодаря ти. Хора като него петнят репутацията ни.
Съмнявам се. - Стига де, Маргарет.
Свършихме добра работа. Започнахме с резултат 2,1.
Да, нищо особено, но след две седмици
достигнахме от 3,4 до 4,6...
Сведохме процента на случайност до два.
Пол... - Два процента!
Добре.
Том, започни без мен. Вземи това и това.
Покажи им снимката, ще им хареса. Няма да се бавя.
Какво е този път - снимка на дух?
Ретрокогниция, дистанционно виждане? - Телепатия. Тест с карти на Зенер.
Сляп, двойно сляп експеримент? - Сляп. Лично го извърших.
Май току-що си го провел. - Точно така.
Лице в лице ли бяхте? - Да.
Ами те? - Бяха в контролната кабина.
А кой наблюдаваше теб? - Че защо ще го правят?
Пошегувах се. Очите ви на едно ниво ли бяха?
Долу-горе да. - Под лампа, предполагам.
Както сме сега? - Да.
Картите у теб ли са? - Не.
Ето ги.
Добре.
Давай. - Какво да давам?
Пробвай ме.
Теб? - Да.
Тук ли? - Защо не?
Добре.
Квадрат.
Кръст.
Квадрат.
Звезда. Вълни. - Как го правиш?
Недостатъци на методологията са... - Не прозират...
лош контрол, неволно представяне на информация
или в нашия случай, комбинация от трите.
Поздравления. Следващия път си свали очилата.
Защо държим картите на светлината? - За да не се сетиш за очилата.
Тези кадри са от времето на Студената война.
Експериментите са били контролирани от Съветската власт,
затова не е имало независимо разследване.
Ленинград, 1970 г.
Катя Новикова провежда
един много противоречив експеримент.
Както виждате тя се съсредоточава върху сърцето на жабата.
В началото го кара да бие по-учестено, после по-бавно,
а накрая го кара да спре да бие.
Катя твърди, че е наследила способностите си от майка си...
Само Господ е винаги прав, д-р Матисън.
Вярно е, че има и измамници,
но не липсват и скептици. Дори учените бъркат всеки ден.
Но вие, професионалните скептици, сякаш сте експерти и по реторика.
Не ми отхапвайте пръста. Погледнете накъде соча.
Грешките на учените са случайни. Тези на псевдоучените - целенасочени.
Д-р Матисън явно забравя, че този спор се води вече 30 г.
Професионалистите са наясно, че стават измами,
затова вземат предпазни мерки, когато провеждат експериментите си.
Ние вярваме, но не сме лековерни. - Умните хора са много наивни
и залитат по тези "феномени". Лесно се лъжат, защото мислят логично
и шарлатаните разчитат на това.
Клиентът ви е един от тях. Защо не ми казахте, че тя ще е тук?
Казахте, че няма да говорите с клиента ми. И от мен ли се боите?
Защо всеки парапсихичен феномен изчезва,
когато има скептик наоколо?
75% от американците твърдят, че са имали метафизично изживяване...
Този е подставено лице!
Маргарет, махни се оттам час по-скоро.
Ще я разпънат на кръст. - ... за подхода им към тези случки.
Всичко това са празни приказки.
За да оборим твърдението, че всички врани са черни, ни трябва една бяла.
Никога не съм виждала бяла врана.
Г-це Хансен, вие агент на Саймън Силвър ли сте?
Предполагам, че го познавате много добре.
За мен е чест. Той ме вдъхновява. - Завръщането му е цяло събитие.
Последните му изяви в Атланта и Далас
пожънаха небивал успех.
Днес ще изнесе представление в нашия град,
на по-малко от 500 м от нашето студио.
Г-це Хансен, "ще изнесе представление"?
Това ли е най-точното описание? - По-скоро "ще сподели".
Той иска да сподели способностите си. - "Представление" е най-точно.
Не съм съгласна. - Защо да се подлага на тестове,
когато масовият спектакъл ще му донесе купища пари?
Много, много пари.
Саймън Силвър беше подложен на щателни проучвания от поне две...
Айде стига бе!
Но това и вие го знаете, понеже бяхте в комисиите.
Не бях съгласна със заключенията. - Добре ли си?
Експериментите не бяха проведени в напълно контролирана среда.
Да, ние се чувстваме много сигурни във вашите ръце.
Инспекция на всички отверстия, Фарадееви клетки.
Нима сте изненадана, че Силвър отказа да бъде подложен на това?
Изобщо не съм изненадана, че отказа да следва протокола,
който елиминира всяка възможност за измама.
Това звучи много убедително, но телепатичните експерименти...
Маргарет, не заемай отбранителна позиция!
Прави точно това.
Стори ли го, всичко ще замине... - Тъй като имам опит с "феномени"...
Не им отстъпвай инициативата.
Ще спомене кокала.
Още малко й остава. Не споменавай кокала.
Разговаряла съм с жертвите, чиито очи твърдите, че отваряте,
Не се изказват ласкаво за вас.
Ако кажем на хората, че нещото, в което вярват, е налудничаво,
е все едно да отнемете кокала на куче. То не иска да го пусне.
Как разбра? - Нали съм екстрасенс.
За вас сме точно такива - животни!
Ако ми докажете, че фотоните могат да преминат през човешкото тяло,
ще повярвам в невидимостта.
Дотогава ще считам това за субективна вяра в нещо.
А в какво вярвате вие, д-р Матисън?
Имате ли трансцендентна представа за живота?
Моля? - Споменахте вярата.
В какво вярвате вие? - Не разбирам каква е връзката.
Въпросът е елементарен и няма проблем да отговорите.
Вярвате или не? - По-скоро се опитвам да разбирам.
Значи приемате възможността да съществува по-висша сила?
Не съм казвала такова нещо. - Религиозна ли сте?
Не. Бях някога, преди много време.
Преди много време?
Изгубили сте вярата си. Какво се случи...
Какво ви е превърнало
в изгубена, самотна женица?
Това е елементарен въпрос.
Тя си тръгва. - Не съм искала да ви обидя.
Това е едно от по-меките заглавия. Какво си въобразяваше?
Сещаш ли се какво преимущество има сега той?
За минута се върнахме с години назад! Трябва да разследваме Силвър!
Том, виждам, че си ядосан... - От седмици ме изолираш от него.
Стига си ме мислила за глупак. - Той не заслужава...
Стига! Трябва да го разследваме. Ако ти не искаш, ще го направя сам.
Знам, че ти бяха подготвили капан. Знам, че те изиграха.
Разбирам, че те хванаха неподготвена. Не знам как бих реагирал аз.
Станахме за смях.
От две години не сме получавали частно финансиране,
а държавната помощ е толкова ниска, че явно искат да се отърват от нас.
Университетът няма нищо общо.
Силвър дори не присъстваше! - Силвър винаги е там.
Трябва да разследваме Силвър! И то веднага!
Том, седни.
Искам да седнеш.
Моля те.
Така действа той. Стори го с мен, а сега и с теб.
Не му е за първи път. Знае си работата.
Ние сме слаби, Том. Искаме да сме силни, но не сме.
Не си ядосан на мен.
Всеки път, когато затворя очи, виждам сина си в онзи ден.
Виждам как Дейвид си играе на пода.
Беше много малък, но страшно енергичен.
И после падна. Просто падна.
Помислих, че си играе, но не бе така. Беше на четири годинки.
Всичко е наред. Знаеш ли, че му пиша?
Защото знам, че не ме чува. "Скъпи Дейвид..."
Двамата със Силвър
участвахме в телевизионно шоу, като вчерашното.
Той крещеше. Аз крещях.
Бяхме млади.
После започна да гледа втренчено. Не мен.
Гледаше някой встрани от мен, сякаш виждаше някой до мен,
така, както правят медиумите, когато казват, че виждат ангел
или твой мъртъв роднина.
Не, не бях изненадана.
Очаквах театрални изпълнения, затова бях подготвена.
"Виждам едно момче до теб.
Русо момче. Имаш ли представа кой е той, Маргарет?
Някой твой близък да е починал"?
Аз не отговорих.
Не можах да му отговоря. Бях скована от ужас.
А той продължи:
"Това момче те моли да го пуснеш да си ходи.
Казва, че иска да си отиде.
Време му е, а ти не го пускаш."
Изобличих ли го като безскрупулен мошеник?
Казах ли му, че синът ми е още жив?
Казах ли нещо пред милионите хора,
очакващи моя отговор?
Не казах нищичко.
Знаеш ли какво не мога да си простя,
заради което се мразя?
Мразя се от сутрин до вечер.
Не мога да си простя не това, че използва сина ми -
моя болен син,
а че за миг,
за един единствен миг,
си помислих, че може да е истина.
Той ме накара да се усъмня!
И всички го видяха.
Той е опасен човек, Том.
Стой далеч от него.
Какво знаете? В какво вярвате?
В какво се съмнявате? В какво сте сигурни?
Какво е истината за вас?
Какво виждате, когато вдигнете поглед към небето?
Сенки? Отражения?
Далечно ехо?
Виждате луната такава, каквато е била преди секунда.
Виждате слънцето такова, каквото е било преди осем минути.
Но какво всъщност виждате?
Можете ли да се доверите на очите си?
Можете ли да се доверите на мен?
Можем да продължим с лъжите, но после няма да има връщане назад.
Ти си излекуван.
Върви си в мир.
Никога не съм се чувствал горд от себе си.
Изборът не е бил мой. Аз не съм молил за нищо.
Кой и защо ме е избрал? Всеки от вас си задава тези въпроси.
Тук и сега.
Чувам те, Джеймс Лидънброк.
Джеймс Хърбърт Лидънброк.
Стани!
Маргарет?
Маргарет!
Всичко ще бъде наред.
Помощ!
Какво става, Маргарет?
Трябва да изчакате тук. Има ли роднини?
Има син, но... - Обадете му се.
Ще ви информираме, когато има яснота.
Казаха ми, че си тук.
Как е тя? - Не знам. Нищо не ми казват.
Какво е станало с теб? Целият си в рани.
Не бях с нея.
Бях в залата при Силвър. Тя ми каза да не ходя.
Наговорих й ужасни неща.
Какъв е смисълът да го държат тук толкова време?
Всяка наука си има съответната псевдонаука.
За психологията това е парапсихологията.
За медицината - акупунктура и хомеопатия.
Астрономията си има астрология.
Изготвих ви персонални натални хороскопи,
въз основа на рождените ви дати. Отворете пликовете
и ги разгледайте внимателно.
Ало? Том Бъкли на телефона.
Том Бъкли е.
Силвър?
След като прегледахте хороскопите си,
искам да ги оцените от едно до пет. Единицата е най-малкото съвпадение,
а петицата - най-голямото.
Колко единици има? Добре.
А двойки?
Тройки?
Четворки?
Петици? Браво.
Предайте хороскопа си на човека зад вас.
Вие, които седите отзад... Какво?!
Те са еднакви.
Това беше всичко за днес. Утре ще продължим.
Благодаря ви за присъствието.
Мамка му!
Не влизам за първи път на топло.
Леонардо... - Имаш добра памет, Бъкли.
Не ме прекъсвай!
В пет часа ми дават чаша мляко.
Аз не закусвам. Чакам си обяда в единайсет.
Макарони с лют пипер, ориз и боб.
Почти никакво месо. Понякога ни дават лют хамбургер.
Все едно сме мексиканци. В пет - пак същото.
И това е всичко за деня. Нощем си изпивам млякото.
Леонардо... - Свалих 7 кг. за по-малко от месец.
Леонардо! - Да?
Казал си на Силвър, че ще бъдем там, нали?
Казал си му как те хванахме.
Изплаши ли ви слепецът, Бъкли?
Усети ли ви, че му кроите нещо?
Кога говори със Силвър? - Бъкли, объркал си адреса.
Силвър няма нужда да научава нещата от мен.
Аз съм човекът, който те вкара тук! Кажи ми кога говори със Силвър?!
Почти не познавам Силвър!
Работил си с него над година! - Преди 20 години! Вече съм на 37.
Тогава бях тинейджър. Той ме използваше!
Трябваше да плача, когато ми кажеше. Дали му е било мъчно за мен?
Явно си губя времето тук. - Не знаеш в какво се забъркваш!
Драго ми беше, Леонардо. - Не знаеш в какво се забъркваш!
Силвър отмени шоуто си в Денвър, за да изнесе още едно в нашия град.
Може да го е страх да лети. Дано залата е застрахована,
защото при последното му шоу тя за малко да се срути.
Племенникът ми огъва лъжици,
но единственото, което постига е, че сестра ми ги крие от него.
Ако племенникът ти беше сляп, да не дава Господ...
Ако беше сляп, сестра ми нямаше да крие лъжиците.
Това щеше да е жестоко. - И още как.
Да отворим ли телефонните линии?
Някой незрящ, който иска да ни съди...
Какво?
Хайде, де!
Хайде.
Мамка му!
Съжалявам.
По дяволите!
Имате ли уговорен час? Мога ли да ви помогна?
Търсех изхода.
Извинете.
Том?
Отвори очи.
Какво има? - По дяволите!
Добре ли си? Какво стана?
Том...
Всичко е наред.
Ще ми кажеш ли какво става? - Всичко е наред!
Силвър?
Силвър!
Том, какво става?
Не ме оставяй тук.
Не ме оставяй! - Силвър!
Силвър!
Казах ти да не ме оставяш сама.
Трябва да си тръгнеш. - Какво става?
Том, ти кървиш. Раната трябва да се почисти.
Какво става?
Беше потвърдено, че Саймън Силвър е приел поканата на Пол Шакълтън,
ръководител на Центъра за изучаване на паранормални явления,
да бъде подложен на подробни изследвания. Вярно ли е, Дик?
Точно така, Дана. Две седмици Саймън Силвър,
който някога беше проучван от покойната д-р Матисън,
ще бъде подложен на тестове, разработени от комисия към ЦИПЯ.
Беше потвърдено, че д-р Матисън е страдала
от рядко заболяване на кръвоносните съдове,
което е причина за внезапната й смърт.
Защо не ми каза? - Не знам за какво говориш.
Защо не ми каза? - Да влезем в кабинета ми.
Искам да бъда в тази комисия. На всяка цена!
Невъзможно е. Вече представиха екипа.
Нищо не мога да направя. - Не си търси извинения, Шакълтън.
Комисията беше одобрена от Силвър! Знаеш ли какво означава това?
Такъв шанс идва веднъж в живота! - На всяка цена, Шакълтън!
Стига си хленчил.
Поискай повече наблюдатели. Измисли някакъв претекст.
Напъни свръх субсидирания си мозък! Искам да бъда там.
Ще очаквам обаждането ти.
Не ме оставяй тук. Нека ти помогна.
Ще се оправя сам. Няма да е за дълго.
Маргарет беше права. Зарежи го!
Трябва да узная как го прави. - Има ли значение? Забрави за Силвър.
По-добре е да не узнаваме някои неща. - Сали, просто трябва да знам.
Монтирани са уреди за засичане на физическа сила
или забранени химически вещества, като живачен хлорид,
променящи съпротивлението на металите. Всеки предмет е маркиран,
изключвайки всеки опит за размяна.
Термоелектрически датчици, дозиметри -
всичко в Центъра за изучаване на паранормални явления
е готово за тестовете върху Саймън Силвър, който отмени
част от публичните си прояви.
Не е честно. От два дни чакаме на опашката.
Тук ядем и спим. Кой отстоява правата ни?
За мен не е просто шоу, а нещо много по-важно...
Не ми пука. Щом той го приема, и аз го приемам.
Искам да им натрие носовете. - Какво правят всички тези хора тук?
Хората го следват като овце. Какво толкова невероятно е направил?
Никой ли не е чувал за Крис Ейнджъл? - Абсолютно наложително е
учените да изследват тези сили.
Въпросът не търпи отлагане. Целта на публичните ми изяви е
да създаде необходимите условия за обществото да отвори очи
за съществуването на други енергийни сили.
Те не бива да бъдат игнорирани, а приети веднъж и завинаги.
Имате ли отменени изяви? - Не. Само променяме датите.
Над 100 журналисти поискаха акредитации за експеримента.
Толкова журналисти обикновено отразяват политически събития.
На малцина обаче беше разрешен достъп до сградата,
а на никой - да присъства на самите изследвания.
Искаме да осигурим напълно контролирана среда. Ние сме учени
и за първи път можем да се сдобием с убедителни резултати
за същността на екстрасензорните възприятия -
превъзходството на ума над материята.
Нашият приоритет е да осигурим достоверност на резултатите.
Днес е велик ден, дами и господа.
Можем да достигнем етап,
от който няма връщане назад.
Край! Чудесно. - Благодаря на всички.
От този момент само университетските камери
ще бъдат допускани в лабораторията. Благодаря ви за разбирането.
Бъкли, не забравяй, че не си в комисията, а си просто наблюдател.
Няма да подбираш тестовете и контролните процедури.
Гледаш, слушаш и си държиш устата затворена.
Не си мисли, че се боя от теб. Приех те от уважение към Маргарет.
Отдай почитта си по същия начин.
Г-н Силвър!
Благодаря ви, че се съгласихте на този експеримент.
Предварително се извинявам, ако ви причиним някакво неудобство.
Научният свят ще ви бъде признателен. - Това е единствената ми цел.
Аз трябва да ви благодаря. - Вече познавате д-р Хейнс.
Докторе.
Д-р Кампбъл. - Докторе.
Д-р Конрад Дженингс, професор по биомедицина
към Лийдския университет, бе така любезен да се присъедини.
И д-р Франклин, професор по физика от университета в Охайо.
Ако нямате нищо против... - Има още един гост, нали?
Точно така. Извинете, че не го представих.
Познавате ли се? - Не знам. Може и така да е.
Д-р Бъкли, катедрата по психология. Той е бивш сътрудник на доктор...
Аз се интересувам от личността на д-р Бъкли.
Отдавна следя развитието му.
Времената са трудни за всички, Том. Как понасяш смъртта й?
Съжалявам за д-р Матисън.
Можем да започнем, когато се чувствате готов.
Оттук, моля.
Всички знаем, че това не е точна наука.
Подгответе се, не бързаме за никъде.
Започваме директно, като ледоразбивач.
Снимка на дух? - Да, мислография. Как разбрахте?
Много отдавна не съм го правил.
Дигитална, нали? - Точно така. Трябва ли ви...
Нуждая се от парче картон. Не искам да цапам обектива.
Подготвихме пластмасов цилиндър.
Дано не възразявате. С диаметър 1,3 см.
Ще ви свърши ли работа? - Никога не се знае, докторе.
Както сам казахте, това не е точна наука.
Ако не възразявате.
Заповядайте.
Внимавайте с часовника. Стъклото се отваря.
Не желая неволна реакция с ръка.
Оттук нататък ръцете ви трябва да бъдат върху масата,
освен ако друг тест не налага друго.
Разбрахте ли? - Да.
Ако се случи противното, тестът ще бъде обявен за невалиден.
Благодаря ви.
Когато сте готови.
ЕКСПЕРИМЕНТИ, ПРОВЕДЕНИ ВЪРХУ САЙМЪН СИЛВЪР
октомври и ноември, 2011 г.
Това е запис на първите шест дни от тестовете, провеждани
в Центъра за паранормални изследвания върху г-н Саймън Силвър.
Това са оригиналните записи на експериментите.
Нищо не е променяно. Това е Саймън Силвър.
МИСЛОГРАФИЯ
За този експеримент Силвър получи три различни фотоапарата:
цифров от среден клас, фокусиран на безкрайност,
50-милиметров аналогов, фокусиран на безкрайност,
и Полароид за моментни снимки, също фокусиран на безкрайност.
Опитите на Силвър с цифровия апарат нямаха положителен резултат.
С втория апарат има частичен успех, но недостатъчно убедителен.
Само с Полароида се получи явна проекция
на мислите на Силвър върху плаката.
За постигнатия резултат няма научно обяснение.
Цилиндърът, който беше предоставен на Силвър
за концентриране на мислите му,
беше щателно проверен преди и след експеримента,
за да се отхвърли всякаква възможност за манипулация.
ОГЪВАНЕ НА МЕТАЛЕН ПРЕДМЕТ
Силвър твърди, че може да огъва метал от разстояние,
без да го докосва. В хода на изследванията
това не беше потвърдено експериментално.
Когато на Силвър бе разрешено да докосва метала,
той успя да го огъне.
Анализът на кадрите е недостатъчен да определи
дали Силвър има силни пръсти,
с чудесни микро манипулативни движения,
или деформацията е причинена от паранормални способности.
По-късно Силвър доближи ръката си към течаща вода.
Кадрите показват, че струята се измества
под въздействието на сила около ръката на Силвър.
Трудността да се измери степента на отклонение,
означава, че тази демонстрация не важи при крайното оценяване.
Мисля, че успях. Опитах с втори адаптор,
но ако се получи... - Съсредоточи се, Бен.
Ценя помощта ти, но не искам грешки. - Съжалявам, докторе...
Не ми обещавай нищо. Просто се свържи.
Какво? Черно-бяло? - Нищо. Няма значение.
Превъртай напред... Спри тук!
Това беше последният тест. Телепатичните камери.
За две седмици не можах да се доближа до Силвър,
но и двамата знаем, че всичко беше фарс.
Пълен фарс. Превърти.
Превъртай назад. Дай от другата страна.
Стоп!
В момента Шакълтън анализира данните
и се готви да оповести положителния резултат,
което случайно съвпада с последното шоу на Силвър,
което ще се проведе именно в нашия град.
Винаги е искал такъв завършек. - Защо толкова бързаме?
Ако открием нещо в последствие, ще ревизират заключението си.
След това ще бъде безсмислено. Ти си единственият човек,
който може да заклейми глупостта на хората.
Виждаш ли този бутон?
От два дена зареждам всички кадри, от всички камери
и ги синхронизирам кадър по кадър, от всички ъгли.
Това е приемната кабина. Силвър е приемникът.
Това е пултът за управление. Има десет светещи бутона.
Обикновено поставят карта във всеки, но предвид това, че Силвър е сляп,
са ги номерирали. - И как по-точно...
Сега втората кабина.
В прозореца се блъсна птица. Това е предавателната кабина.
Виждаш ли монитора? - Собствения си панел ли гледа?
Не, гледа пулта на Силвър. Така му помага да се концентрира.
Компютърът светва произволна лампа, а човекът се концентрира.
Когато е готов, натиска червения бутон
и изпраща сигнал към Силвър. Когато Силвър чуе сигнала,
прочиства ума си, концентрира се и когато узнае отговора,
натиска съответния бутон.
Ясно ли ти е вече? Експериментът продължи седем часа.
Беше повторен общо девет пъти.
Резултатите бяха впечатляващи, със степен на прецизност
осем пъти по-висока от допустимия минимум.
Какво означава това? - Че силите на Силвър...
Означава, че Силвър мами!
Откъде знам ли? Телепатията не съществува!
Защото никой няма необикновени способности!
На теория протоколът е спазен, но Силвър е успял да го пробие.
Не търси радио предаватели, защото кабината е Фарадеева клетка.
Ами ако не мами?
Бен, трябва да прегледаш 30 часа записи.
Какво да търся? - Обяснение, Бен.
И да бъде правдоподобно.
Всичко наред ли е, скъпа?
Навън вали.
Седни, ако обичаш. Ще ти отнема само минутка.
Аз не съм много достъпен човек. Вече трябва да си го разбрал.
Само ако някой силно желае, може да стигне до мен.
Днес няма да говоря с никой друг.
Може би утре, в някой друг град.
Може никога повече да не проговоря.
Аз изживявам всеки мой ден така, сякаш е последният ми,
но започнах да се уморявам. Направо съм изтощен.
Знаеш ли, че не винаги изисквам заплащане за услугите си?
Поне не с пари. Има и други начини за плащане.
Но ти това го знаеш.
Знаеш го, нали?
Да бъдем или да продължаваме да се самозалъгваме.
Това е въпросът.
Всички искаме да бъдем някой, който не сме.
Нощем сънуваме 27 пъти.
Сложен неврологичен защитен механизъм ни кара да забравяме.
Какво защитава теб?
Посипваш сол на прага на дома си?
От древните гърци до наши дни,
философи и учени са спорели
дали човекът е здравомислещо същество. Аз не съм съгласен с тях.
Ако някой изучава друг човек, без първо да е проучил себе си,
как може да бъде сигурен, че уредите са калибрирани?
Нямаме доказателство, че сме надеждни.
Има само един начин да се доближим до истината -
не бива да имаме очаквания.
Ако намеренията ни не са чисти, можем да се превърнем в чудовища.
Извини ме. Става късно.
За теб също.
Няма страшно, пак ще се видим.
Да, точно така.
Силвър очаква резултатите,
само 12 часа след като обяви оттеглянето си.
Неочакваната новина предизвика... - ...суматоха и противоречиви реакции.
Последователите на Силвър
не могат да не се съгласят...
Силвър е заработил
над 4 млн. долара за по-малко от месец...
... цената на билетите се качи до 2000 долара
на черния пазар, което си е рекорд...
...са се събрали час и половина преди началния час на последната му изява.
Невъзможно е да предвидим... - ... очакваме с нетърпение
заключението на Центъра за изучаване на паранормални явления,
което ще бъде обявено тази вечер. Ако резултатите са положителни...
и скептиците бъдат опровергани, това напълно ще промени
отношението ни към мистиката и ще разшири пределите на познанието.
Учените рядко имат шанса да изследват спорните способности
на хора като Саймън Силвър.
Въпросът е, дали зрителите ще видят това, за което са платили...
Защо сте дошли тук?
Какво се надявате да видите?
Мислите, че ще ви изненадам, че ще ви забавлявам?
Какво толкова искате да научите?
Какво знаете за мен? Доколко ми вярвате?
Аз усещам мечтите и стремежите ви...
Усещам желанията ви.
В тях се таи болезнената потребност на животно,
принудено да живее в мрак, което най-накрая отваря очи
и с гневен вой неистово настоява за светлина!
Какво дойдохте да видите? Това ли?
Заради това ли сте тук?
Чувствам как във вените ми се разгаря огънят на новото познание!
Ние обявихме Птолемей за луд, изплюхме се в лицето на Галилей,
изгорихме Джордано Бруно... От какво имахме нужда?
От какво се нуждаем, за да научим?
Кое ни прави такива, каквито сме?
Кое ни кара да приемем?
Кое ни кара да повярваме?
Въпросът е, кое ви доведе днес тук...
Луд ли сте? Даже не бива да говоря с вас.
Аз не съм твой враг. Искам да узная какво откри.
Ти си мой студент, забрави ли? - Знаете, че не мога да говоря.
Бен, винаги съм уважавал работата на д-р Бъкли и д-р Матисън.
Аз не съм ваш враг. - Съжалявам, трябва да затварям.
Резултатите от 9-дневните експерименти са пред мен.
Резултатът е ясен. Липсва само подписа ми.
Говоря за научно доказване на свръхсетивните възприятия
и силите, които досега бяха обект само на псевдо науки...
Наясно ли си какво ще означават резултатите за д-р Бъкли?
Предполагам. - Бен, ако някъде сме сбъркали,
трябва да знам.
Какво откри? - Нищо.
Моля?
Какво имаш предвид? - Не открихме...
Нищо.
Време е да влизаме. Дано второ действие е по-добро.
Не дадох 300 долара, за да гледам "Хамлет".
Сали! - Какво правиш тук, Бен?
Нямаш представа колко се радвам да те видя.
Том ми каза, че ще си тук. Тази работа е за теб.
Какво правиш тук? Том не си вдига телефона. Какво става с него?
Това кадри от Центъра ли са? - Записа от телепатичните кабини.
Бен, къде е Том? - Мисля, че е при Силвър.
В смисъл? - В залата. Изненадана ли си?
Помоли да го изчакаш тук. Всичко е наред.
Какво е това? - Кое?
Онова там. - Часовникът му ли?
Защо Силвър ще носи часовник? - И незрящите ползват часовници.
Познават часа като го докосват с ръка.
Можеш ли да разделиш образа на две?
Какво търсиш? - Още не знам.
Постави оператора в ляво, а Силвър - в дясно.
Готово. - Покажи часовниците.
Можеш ли? - Да, един момент.
Ъгълът е неподходящ. Ще опитам с друга камера.
Можеш ли да изчистиш картината? - Да, мога да увелича всеки пиксел
и да го направя толкова ясен,
че ще ти трябват слънчеви очила. Така е само по филмите.
Ние сме катедра по психология. - Добре, мини на другата камера.
Искам да разбера какво... - Ето го! Спри!
Нали знаеш, че това е запис? Мога да превъртам колкото си искам.
Сигурен ли си, че са синхронизирани? - Напълно.
Какво търсиш? Дори сочат различно време.
Каква е шансът и двамата да носят аналогови часовници,
синхронизирани до части от секундата?
Не чу ли какво ти казах току-що? Часовниците показват различно време.
До части от секундата.
По дяволите. Това е код.
Разделили са циферблата на десет сектора, по един за всяка цифра.
Когато приемникът докосне сектор... - ... предаващия натиска бутона.
Силвър трябва да знае кой е секторът, когато чуе сигнала,
за да познае цифрата. Те са в комбина.
Д-р Бъкли беше прав. Той е измамник.
Но Силвър не е докосвал ръцете си. - Колкото по-просто, толкова по-добре.
Пред очите ни е. Какво казваше Матисън?
Резултат се получава при неправилна методология,
неволно представяне на информация... - ... или лош контрол.
Приели са нещо за даденост.
По дяволите! - Силвър вижда.
Саймън Силвър!
Саймън Силвър?
Наистина ли беше нужно?
Ще узнаеш истината, но тя ще те разгневи.
Дами и господа, няма да сгреша, ако кажа,
че днес имаме скъп гост.
Някои от вас сигурно знаят, че младият и целеустремен Томас Бъкли,
преди време реши да отдаде живота си,
в опити да вгорчи моя.
Дали ще е прекалено, ако кажа, че не изглежда във форма?
Така и не успях.
Не успях.
Но ти го знаеш, нали?
Не можете да се отричате от себе си.
Не можете вечно да живеете в отрицание!
Аз опитах с все сили.
Днес всичко ще приключи.
И за двама ни. Дано и двамата сме готови.
Ти си глупак, Бъкли. Да не би да ме заплашваш?
Не можеш да ме нараниш. Аз съм силата на живота!
Идвам и си отивам с вятъра.
Искаш да те нараня ли? Изчезвай оттук, докато можеш.
Извинете, че ви прекъсвам, но трябва да седна.
Ръката ме боли.
Ами свали я. Никой не те спира.
Просто не мога.
Не вярвай на всичко, което ти казват.
Най-добре да седнеш.
Бъкли, как смееш?!
Предизвикваш ли ме? Да не оспорваш силите ми?
Пълним главите си с шум. - Спри! Искаш да те нараня ли?
Отричаме, че познаваме себе си.
Не можете вечно да живеете в отрицание!
Прав ли съм? - Бъкли!
Не ме пренебрегвай! - Животът си тече
и си мислите, че има време за всичко.
Но животът отминава. - Спри! Не приближавай.
Играеш си с огъня!
Накрая е минало толкова време...
Осъзнавате, че е трябвало да сторите нещо, и се пробуждате.
Не знаеш с каква сила се сблъскваш!
Всичко свърши. Маргарет така и не узна.
Не знаеш с каква сила се сблъскваш! - Така и не й казах.
Не се приближавай. - Всичко е лъжа!
Не се приближавай!
През цялото време ли знаеше, Саймън Силвър?
Само това ме интересува. През цялото време ли знаеше?
Бъкли!
Как го направи?
Шарлатанин.
Как го направи?
Саймън, ела с мен. - Как го направи?
Как?
Скъпа Маргарет,
дори днес не съм много сигурен кога приключи всичко.
Исках да плача, да чувствам гняв и тъга,
да чувствам,
както преди.
Цял живот се отричах от себе си,
и търпеливо търсих някой като мен.
Цял живот търсих отговор,
без да го открия.
Научих толкова много от теб,
но забравих най-важното.
Как разбра? - Нали съм екстрасенс.
Силвър? Бил съм аз.
През цялото време съм бил аз, нали, Маргарет?
Ти откъде се взе? Защо дойде при мен?
Бил съм аз...
През цялото време.
Не можете вечно да се отричате от себе си.
Хората не гледат там, където се случва магията.
Сторих това, което ти би поискала.
Но никога няма да си простя, че не се разкрих пред теб.
Че не ти дадох поне утехата
да знаеш...
Че има нещо друго.
Ти заслужаваше повече.
Днес ти заслужаваш всичко.
Не можеш да се отречеш от себе си.
Не можеш вечно да се отричаш от себе си.
Превод: electroneon *** subs.sab.bz ***