Тесерактът се пробуди.
Намира се на неутрален свят - светът на човеците.
Обуздават мощта му,
но съюзникът ни го познава така,
както те никога не биха го познали.
Той е готов да води,
а силата ни - читарите, са готови да следват.
Светът ще е негов, а Вселената - ваша.
А какво могат да направят хората, освен да изгорят?
До всички служители - издадена е заповед за евакуация!
Колко е зле? - Проблемът е, че не знаем, сър.
Д-р Селвиг отчел енергиен пик от тесеракта.
НАСА не е позволила тестове. - Той дори не е бил в стаята.
Активирал се е сам. - Сам?
А нивата на енергия? - Покачват се, затова е евакуацията.
Кога ще излязат всички? - До половин час.
Искам по-бързо.
Евакуацията е ненужна. - И да успокоим хората?
Ако не можем да контролираме тесеракта, навсякъде е опасно.
Провери дали прототипите от фаза 2 са транспортирани.
Сега това ли е важно? - До края на света ще смятаме,
че всичко е наред. Всичко от фаза 2 да се разчисти и транспортира.
Слушам, сър. Елате с мен.
Говорете, докторе.
Г-н директор. - Знаем ли нещо със сигурност?
Тесерактът не се държи прилично. - Това шега ли е?
Съвсем не. Тесерактът е не просто активен, а не се държи подобаващо.
Кога ще го спреш? - Той е източник на енергия -
ако изключим мощностите, той се включва сам.
Ако стигне критични нива... - Готови сме
да впрегнем космическата енергия. - Нямаме сбруя.
Изчисленията не са готови, а имаме смущения и радиация.
Нищо опасно - малко гама-радиация. - Тя може да е опасна.
Къде е агент Бартън? - Ястребът?
Както обикновено, горе в гнездото си.
Агент Бартън, докладвайте.
Тук сте да държите всичко под око.
Отдалеч виждам по-добре. - Видяхте ли причина
това да се включи? - Имаме нов пик.
Никой не е идвал тук, никой нищо не е правил,
никой не се е свързал, нищо.
Ако е имало намеса, не е била от тук.
От тук? - Кубът е портал в космоса, нали?
Порталите се отварят и от двете страни.
Моля, пуснете копието!
Имаш сърце.
Моля те, недей.
Това ми трябва. - Няма нужда от повече бъркотия.
Естествено, че има. Дойдох тук с тази цел.
Аз съм Локи от Асгард
и съм тук със славна мисия. - Локи - братът на Тор?
Нямаме вражда с народа ви. - Мравката няма вражда с ботуша.
Искате да ни настъпите? - Тук съм с радостна вест
от освободен свят. - Освободен от какво?
От свободата. Свободата е най-великата лъжа.
Щом приемеш това в сърцето си...
...ще познаеш мира.
Като говориш за мир си мисля, че имаш предвид нещо друго.
Директор Фюри печели време. Сградата ще се взриви
и ще се озовем под стотици метри скала. Иска да ни зарови.
Като старите фараони. - Порталът ще се срути.
Имате две минути. - Убий го.
Тези коли ни трябват.
Кой е този? - Не разбрах.
Хил... Приемаш ли?
Бартън е...
Тесерактът е у него! Следвай го!
Да вървим! Оставете ги!
Горните етажи са чисти, сър. Трябва да вървим.
Г-н директор? Директор Фюри, приемате ли?
Тесерактът е във вражески ръце. Имам ранени хора. Хил?
Останаха доста хора, не знам колко са оцелели.
Обяви обща тревога. Искам всеки, който може,
да търси куфарчето. - Разбрано.
Колсън, върни се в базата. Това е седма степен.
Считано от сега, намираме се във война.
Какво ще правим?
ОТМЪСТИТЕЛИТЕ
Не така исках да свърши вечерта.
Знам как искахте. Повярвайте ми, така е най-добре.
За кого работиш? За Лермонтов, нали?
Толкова ли е сигурен,
че ще транспортираме товара без него?
Мислех, че генерал Чалаков отговаря за експорта.
Чалаков. Той е просто куриер.
Попаднала си на остаряла информация.
Знаменитата Черна вдовица
се оказа просто едно хубаво лице.
Наистина ли смятате, че съм хубава?
Предай на Лермонтов,
че вече не ни е нужен.
Предай му, че...
Ще трябва да си го запишеш.
Да?
За вас е.
Слушай внимателно... - Площад "Саленски", 114,
трети етаж. Два F-22 са на 13 километра от вас.
Дай ми жената или ще взривя блока, преди да сте стигнали изхода.
Трябваш ни. - Луд ли си? Работя!
Това е по-важно. - Водя разпит и идиотът пее всичко.
Не пея нищо...
Не мога да прекъсна работата си. - Наташа.
Бъртън ни предаде.
Изчакай малко.
Къде е Бартън? - Не знаем.
Но е жив? - Така мислим.
Ще ти разкажа, като си дойдеш, но първо говори с големия.
Знаеш, че Старк ми няма голямо доверие.
Не, Старк е за мен. На теб се пада големият.
Господи...
Не идвай тук! - Коя си ти?
Махни се! Тук има болни!
Нали си лекар? Баща ми не се събужда!
Има температура и не си отваря очите.
По-бавно.
Баща ми...
Като тях ли е?
Моля ви...
Трябваше да взема парите предварително.
За човек, който отбягва стреса, това е страхотно място за живот.
Тайната не е да избягваш стреса. - А в какво? В йогата?
Умно - доведохте ме в покрайнините на града.
Предполагам, че сме обградени?
Само двамата сме.
А актрисата - и тя ли е шпионин? От толкова малки ли почват?
Аз, да. - Коя сте вие?
Наташа Романов.
Тук сте да ме убиете? И на двама ни няма да ни хареса.
Не, разбира се. Идвам от името на ЩИТ.
ЩИТ...
Как ме намериха? - Не сме ви губили от поглед.
Стояхме настрана и държахме останалите далеч от вас.
Защо? - Ник Фюри ви има доверие.
Но сега ни трябвате.
Ами ако откажа? - Ще ви убедя.
Ами ако другият откаже?
От година не се е появявал, не искате да променяте това.
Не всеки път получавам каквото искам.
Изправени сме пред възможна глобална катастрофа.
Опитвам се да ги избягвам.
Това...
Това е тесерактът. Силата му може да унищожи планетата.
Трябва да го глътна ли?
Не, да го намерите. Отнеха ни го.
Излъчва гама-радиация, която не можем да проследим.
Никой не познава гама-радиацията като вас.
Ако имаше друг, щях да съм при него. - Фюри не иска чудовището?
Не ми е казвал. - И ви казва всичко?
Фюри иска да сте при него. - В клетка?
Няма да ви... - Не ме лъжи!
Съжалявам, това беше грубо.
Исках да видя как ще реагирате.
Защо не се улесним един другиго - вие оставате оръжието,
а другият няма да направи кочина. Става ли?
Наташа.
Свободно. Всичко е наред.
Само ние двамата?
Прекрачвате границата. Това са неконтролируеми сили.
Участвали ли сте във война, съветник? В престрелка?
Чувствали ли сте голяма сила?
Значи този асгард е обявил война на Земята?
Локи не е от Асгард.
Не работи сам. Ами брат му?
Тор не е заплаха, но е далеч от тук и не можем да разчитаме на него.
Затова работете по Фаза 2, тя е предвидена точно...
Фаза 2 не е готова, но врагът ни е.
Трябва ни защитен екип.
Спряхме инициатива "Отмъстителите". - Нямам това предвид.
Видяхме списъка. - Това е най-голямата
тайна защитна мрежа, а оставяте съдбата ни на шепа изроди.
Не оставам нищо на никого. Трябва ни защитен екип.
Може да са необщителни и нестабилни,
но вярвам, че с правилния стимул ще се получи.
Вярвате? - Войни не се печелят с емоции.
Не, печелят се с войници.
Нямам време. Ще трябва до го потопя във водата.
Няма да си сам. - Господи, този е жив!
Не спиш ли?
Спал съм 70 години, сър. Стигат ми.
Тогава излез, празнувай, опознай света.
За последно бяхме във война. Като се събудих, казаха,
че сме спечелили. Не споменаха какво сме загубили.
Направихме грешки, някои от които доста скоро.
Имате мисия за мен, сър? - Да.
Искате да ме върнете в света? - Искам да го спася.
Тайното оръжие на "Хидра".
Хауърд Старк го намери, докато те търсил.
Мислел е като нас - тесерактът е ключ към безкрайна енергия.
Нещо, от което светът се нуждае.
Кой ви го взе? - Казва се Локи.
Той не е от тук.
Трябва да ти разказваме много, ако си навит.
Светът е станал по-странен, отколкото го познаваш.
Едва ли нещо ще ме изненада. - На бас за 10 кинта, че грешиш.
Пратих в апартамента ти нужната информация.
Можеш ли да ни кажеш нещо важно за тесеракта?
Да го бяхте оставили в океана.
Готов съм, сега всичко е в твои ръце.
Прекъсна ли ни от захранването?
Кулата "Старк" ще е на самоподдържаща се енергия.
Значи дъговият реактор наистина работи?
Абсолютно. Пусни лампите.
Как изглежда? - Като Коледа с повече от мен.
Трябва да го огласим публично из пресата.
Утре. Работя по следващите билбордове.
Пепър, убиваш ме. Помни - наслади се на момента.
Добре, ще му се насладя.
Сър, агент Колсън от ЩИТ ви търси. - Не съм тук.
Всъщност съм навън.
Сър, страхувам се, че той настоява. - Затвори линията, имам среща.
Нивата на енергия са стабилни... май.
Естествено, нали аз участвах. Което ми напомня -
какво е чувството да си гений? - Как бих могла да знам?
Как така? Всичко се дължи на теб.
Не, всичко се дължи на това.
Поеми малко от заслугите. Кулата "Старк" е твое творение.
Вземи 12 процента от заслугите.
12? - Може да се споразумеем на 15.
12 процента от творението ми? - Аз вдигах тежки неща, буквално.
А грешката със сигурността? Моят частен асансьор.
Тоест нашият частен асансьор? - Гъмжеше с потни работници.
Ще си платя за това с процентите по някой изкусен начин, нали?
Не толкова изкусен.
На следващата сграда ще пише "Потс". - И ще е под наем.
Питай майка си може ли да спиш у тях.
Сър, телефонът. Някой пренаписа протоколите ми.
Старк, трябва да говорим.
Това е двойникът на Тони Старк, оставете съобщение.
Спешно е. - Тогава спешно говори.
Пробив в охраната. Ти си виновна. - Фил, влизай.
Не мога да остана. - Първото му име е Агент.
Влез, празнуваме. - Затова не може да остане.
Погледнете това. - Не обичам да ми подават неща.
Но аз обичам. Да направим размяна.
Благодаря.
Часовете за консултации са между осем и пет.
Не съм тук за това. - А за Отмъстителите?
За които нищо не знам. - Инициативата беше прекратена.
Даже не ме приеха. - И това не знаех.
Явно съм самовлюбен, изменчив и не съм по екипна работа.
Това го знаех. - Няма вече лични характеристики.
Все тая. Госпожице Потс, една секунда?
Мислех, че споделяхме момент. - Аз имах само 12 процента от него.
Сериозно е, Фил е разстроен.
Как разбра? Защо го наричаш Фил? - Какво е това?
Това е... това.
Ще хвана полета за Вашингтон. - Утре.
Имаш много голямо домашно. - Ами ако нямах?
Ако нямаше? Тоест, ако го беше завършил?
Тогава...
Става. Лек полет.
Работи здравата.
Ще минеш ли покрай летището? - Ще те закарам.
Какво става с виолончелистката? - Премести се в Портланд.
На 40 минути от базата сме, сър.
Д-р Банър се е опитвал да направи моя серум?
Много хора се опитаха. Вие бяхте първият супергерой.
Банър мислеше, че гама-радиацията е ключът към формулата на Ърскин.
Не се е получило, а? - Не.
Когато не е това нещо, той е като Стивън Хокинг.
Той е като страшно умен човек.
Искам да ви кажа, че е чест да се срещнем официално.
Почти се срещнахме. Гледах ви докато спяхте.
Тоест... бях там, когато бяхте в безсъзнание в леда.
Наистина, голяма чест за мен е да сте тук.
Надявам се да съм правилният човек. - Със сигурност сте.
Променихме малко униформата ви. Пипнах леко дизайна.
Униформата? Лентите и звездите не са ли... старомодни?
При всичко, което се случва и което ще се случи,
хората имат нужда от нещо старомодно.
Читарите са нетърпеливи. - Нека.
Ще ги поведа в славна битка. - Битка?
Срещу жалките сили на Земята? - Славна, не дълга.
Стига войните ти да са толкова силни, колкото твърдиш.
Съмняваш се в нас?
Съмняваш се в този, който бутна скиптъра в ръцете ти?
Който ти даде древно знание и цел, когато ти беше прокуден, победен?
Бях крал! Истинският крал на Асгард, но бях предаден.
Амбицията ти е жалка и пълна с детски желания.
Ние се целим не към Земята, а към великите светове,
които тесерактът ще ни открие. - Тесерактът не е у вас.
Не ви заплашвам. Но докато не отворя портала,
докато аз не командвам войните ви, оставате само едни думи.
Ти ще си пазителят във войната.
Ако се провалиш, ако не получим тесеракта,
няма да има ни царство, ни луна, ни пещера, която да те скрие.
Мислиш, че знаеш какво е болка?
Той ще те накара да искаш нещо така сладко като болка.
Вземете нещата на капитана.
Агент Романов, това е капитан Роджърс.
Госпожо. - Здрасти. Отиди на мостика,
почват да сканират за Локи. - Ще се видим там.
Голяма новина беше, когато те намериха в леда.
Колсън замалко да припадне.
Подписа ли му картичките на капитан Америка?
Картички? - Като нови са,
много се гордее с тях.
Д-р Банър.
Здравейте.
Чух, че ще дойдете. - Казват, че ще намерите куба.
Само това ли се говори за мен? - Само това ме интересува.
Сигурно всичко ви изглежда странно.
Всъщност, това ми е доста познато.
Господа, ще искате да влезем. Тук ще стане трудно за дишане.
Това подводница ли е?
Искат да ме вкарат в метален съд под налягане във водата?
Това е доста по-зле.
Корабът работи на пълни мощности, имаме зелена светлина.
Всички двигатели работят. Задействам протокол номер 193,6.
Готови сме, сър. - Добре. Да изчезнем.
Включвам саморефлективните панели.
Саморефлективни панели активирани. - Господа.
Докторе, благодаря, че дойдохте. - Благодаря, че помолихте учтиво.
Колко дълго ще остана?
Свободен сте щом намерим тесеракта.
Докъде стигнахте?
Включени сме към всяка безжична камера в света,
телефони, лаптопи. Ако е свързана със сателит,
пак я следим. - Няма да го намерим навреме.
Ще стесним търсенето. Колко спектрометри следите?
Колко има? - Звъннете във всяка лаборатория,
да нагласят спектрометрите за гама-радиация. Ще напиша алгоритъм,
който ще следи накуп. Ще изключим няколко места.
Имам ли място за работа? - Агент Романов,
ще заведете ли доктора до лабораторията?
Ще ти хареса, има всичките играчки.
Сложете го там.
Откъде намерихте тези хора? - ЩИТ има доста врагове.
Това ли ви трябва? - Да, иридий.
Извлича се от метеорити и образува антипротони. Трудно се намира.
Особено ако ЩИТ знае, че ви трябва. - Аз не знаех.
Тесерактът ми показа толкова много. Не знание - истина.
Знам. Какво показа на вас, агент Бартън?
Следващата ми цел. - Кажете какво ви трябва.
Искам някой да им отвлече вниманието. И едно око.
Ако не ви притеснява. - Не, няма проблем.
Оригинален комплект. Няколко години го събирах.
Като нови са. Леко потъмнели по ръбовете...
Имаме съвпадение от 67 процента.
Не, 79 процента.
Къде? - Щутгарт, "Кунинг щрасе" 28.
Не се крие. - Капитане, вие сте на ход.
На колене пред мен!
Казах ви.
На колене!
Така не е ли по-просто?
Това не е ли естественото ви състояние?
Това е скритата истина за човечеството -
желаете да сте подчинени. Залъгването по свободата
унищожава радостта ви от живота, докато отчаяно търсите сила
и идентичност.
Създадени сте да бъдете управлявани.
Каквото и да стане, винаги ще сте на колене.
Не пред хора като теб.
Няма други като мен. - Винаги е имало.
Погледнете стареца, хора.
Нека бъде за пример.
Когато за последно бях в Германия, един искаше да му се подчиняват
и накрая се поскарахме. - Войникът.
Човекът без собствено време. - Не аз нямам време.
Локи, пусни оръжието и отстъпи.
На колене! - Не днес!
Този е навсякъде.
Агент Романов, липсвах ли ви?
Ти си на ход, "Двойни игри".
Добър ход.
Г-н Старк. - Капитане.
Каза ли нещо? - Нито дума.
Върнете се, времето ни свършва.
Не ми харесва. - Защото той се предаде много лесно?
Не помня да беше лесно. Този удря здраво.
Все пак за възрастен човек бяхте бая пъргав.
Какво тренирате - пилатес? - Моля?
Като калистеника е. Изпуснали сте едно-две неща,
докато бяхте бучка лед.
Фюри не ми каза, че и ти участваш. - Фюри премълчава доста неща.
Откъде дойде това?
Какво има? Страхуваш се от гръмотевици?
Не ми допада какво идва заедно с тях.
Какво правиш?
Сега пък се появи този. - Още един от Асгард?
Дали е приятелски настроен? - Ако освободи Локи,
тесерактът е загубен.
Трябва ни план за нападение. - Имам план. Да нападна.
Не бих тръгнала на твое място. - Нямам друг избор.
Тези са на практика богове.
Има само един Бог, госпожо, и знам, че не се облича така.
Къде е тесерактът? - И ти ми липсваше.
Дали ми се играе според теб? - Дължиш ми благодарност.
Щом Биврьост го няма, с колко тъмна енергия Один те прати тук?
Скъпоценната ти Земя.
Мислех те за мъртъв.
Оплаквахте ли ме? - Да, всички. Баща ни...
Твоят баща.
Казал ти е чий син съм, нали?
Отгледаха ни заедно. Играли сме, били сме се заедно.
Нищо ли не помниш? - Помня сянка.
Да живея под сянката на величието ти.
Помня как ме хвърли в пропастта.
Аз трябваше да бъда крал! - И светът, който обичам,
е компенсация за въобразените от теб обиди?
Аз защитавам Земята, Локи.
И се справяш страхотно.
Хората се избиват помежду си, а ти ме заплашваш.
Аз ще ги управлявам. Защо да... - Мислиш се за нещо повече от тях.
Тогава същината на управлението ти убягва, братко.
Тронът не е подходящ за теб.
Виждал съм незнайни за теб светове.
Пораснах по време на изгнанието си, синко на Один.
Виждал съм истинската сила на тесеракта.
Кой ти я показа? Кой определя следващия крал?
Аз съм кралят! - Не тук!
Дай ми тесеракта и се откажи от тази проклета мечта!
Прибери се у дома.
Нямам дом.
За да ме пратиш вкъщи, ти трябва кубът, а не знам къде е.
Слушай ме внимателно, братко.
Слушам.
Не ме барай отново. - Тогава не ми взимай нещата.
Не знаеш с какво се занимавате.
Шекспир в парка?
Знае ли майка ти, задето носиш дрехите нейни?
Това не те засяга, метални човеко.
За Локи ще има асгардски съд. - Стига да даде куба, е твой…
Дотогава... не ми се пречкай.
Турист...
Добре...
Мощността е с 400 процента по-голяма от нормалното.
Я, виж ти.
Достатъчно!
Не знам какво правиш тук... - Спирам кроежите на Локи!
Докажи го. Хвърли чука.
Не! Той обича чука си!
Искаш да хвърля чука?
Приключихме ли?
Ако не ти е станало ясно, опиташ ли се да избягаш,
най-много да одраскаш стъклото.
50 хиляди метра надолу в железен капан.
Схвана ли?
Мравка. Ботуш.
Впечатляваща клетка.
Не мисля, че е правена за мен.
Правен е за нещо по-силно от теб. - Чувал съм.
Безмозъчният звяр, който се преструва на човек.
Колко си отчаян? Искаш от тези изгубени същества да те защитават?
Колко съм отчаян ли?
Заплашваш света ми с война, крадеш неконтролируема сила.
Говориш за мир, а убиваш, защото ти е забавно.
Направи ме изключително отчаян.
Няма да си щастлив от това.
Глождае те, че бяхте толкова близо.
Да държите тесеракта - неограничена мощ.
И за какво?
Светлина за цялото човечество,
на което ще бъде напомнено какво е истинска мощ.
Кажи, ако истинската мощ желае списание.
Става все по-симпатичен, нали? - Няма да ни каже нищо.
Тор, какво смята да прави? - Има армия от читари,
които не са познати на Асгард или където и било.
Ще ги поведе срещу хората ви и ще спечели Земята
в замяна на тесеракта, предполагам. - Армия от космоса.
Ще строи нов портал.
За това му е Селвиг. - Селвиг?
Той е астрофизик. - Той ми е приятел.
Локи е омагьосал него
и един от нашите. - Защо се предаде?
Няма да води армия от тук. - Не Локи е проблемът.
Пичът е много сбъркан, абсолютно луд.
Внимавай как говориш. Самозабравил се е,
но той е от Асгард и е мой брат. - За два дена уби 80 човека.
Осиновен е. - Свързано е с механиката.
За какво му трябва иридий? - Служи като стабилизатор.
Заминала е за Портланд? Сериозно?
Тоест порталът няма да се разруши като в ЩИТ.
Няма да се сърдим, здраво удряш.
Също така порталът ще стои отворен колкото Локи иска.
Включете екраните и изкарайте сензорните данни.
Този си играе. Мисли, че не го виждаме, ама греши.
Как Фюри ги вижда? - Обръща се.
Звучи уморително.
Останалите материали Бартън ще си набави лесно.
Трябва му само енергоизточник.
Нещо с висока енергийна плътност, за да стартира куба.
От кога си експерт по термоядрена физика?
От снощи. От записките на Селвиг.
Само аз ли си прочетох домашното?
Какъв енергиен източник му трябва?
Трябва да нагрее куба до 120 милиона келвина, заради бариерата.
Ако Селвиг не стабилизира квантовия насочващ ефект.
Така би постигнал тежък йонен синтез във всяка централа.
Най-накрая някой заговори английски. - Английски?
Радвам се да се запознаем.
Страхотна работа по сблъсъците на антиелектроните.
Голям почитател съм как се превръщате в зелено чудовище.
Благодаря. - Д-р Банър търси куба.
Дано му помогнеш. - Ами пръчката?
Работи като оръжие на ХИДРА.
Не знам, но се зарежда от куба.
Искам да разбера как Локи превърна двама мъже в летящи маймунки.
Маймунки? Не разбирам. - Аз разбрах!
Разбрах препратката.
Започваме ли? - От тук.
Според записките на Селвиг тези лъчения са същите като на тесеракта.
Но ще се обработват седмици. - Ако заобиколим компютъра им
и насочим данните към "Омир", ще постигнем 600 терафлопса.
Аз си взех само четка за зъби.
Отбий се някой ден през нас. Последните етажи са върха.
Имам всички играчки, ще ти хареса. - За последно в Ню Йорк
малко поизпочупих Харлем.
Обещавам да няма стрес. Без никакви изненади.
Луд ли сте?
Напълно овладян си. Как го правиш?
Джаз? Трева? - Всичко ли е шега за вас?
Само смешните неща. - Сигурността на кораба не е смешка.
Не се обиждайте, докторе. - Спокойно. Нямаше да дойда,
ако не се оправях с остри предмети. - Дай си почивка, докторе.
А вие се съсредоточете. - Мислиш, че се разсейвам?
Защо Фюри ни повика чак сега, а не преди? Какво премълчава?
Трябват ми всички променливи.
Мислите, че Фюри крие нещо? - Той е шпионин. Шпионинът.
Тайните му пазят тайни, капитане. Сигурно и докторът се притеснява.
Искам да приключа тук и... - Докторе?
"Светлина за цялото човечество" - това каза Локи на Фюри.
Чух го. - Мисля, че имаше предвид теб.
Ако Бартън не му е казал за кулата, чул е по новините.
Кулата "Старк"? Голямата грозна... сграда в Ню Йорк?
Зарежда се със самоподдържаща се чиста енергия.
Ще върви от самосебе си за година? - Това е само прототип.
Аз съм името в чистата енергия в момента.
Защо ЩИТ не е повикал г-н Старк? Защо се занимават с енергетика?
Ще погледна въпроса, щом приключа с пробиването на файловете на ЩИТ.
Да не каза? - Започнах веднага щом дойдох.
След няколко часа ще знам тайните на ЩИТ.
Боровинка? - И се чудехте защо не ви искат?
Разузнавателна агенция, която не търпи разузнаване?
Доказан провал. - Локи иска да ни ядоса.
Иска да започне война и ако не сме концентрирани, ще успее.
Имаме заповеди, които да следваме. - Това не моят стил.
И всичко около вас е стил?
Кой от тук присъстващите носи кичозен костюм и пречи?
Стив, не може всичко това да не ти изглежда гнило.
Намерете куба.
За тоя ли баща ми говореше толкова? Да го бяха оставили в леда.
Но е прав за Локи - наистина има преднина.
Купчина динамит има той,
и ще гледам как избухва в лицето му.
А аз ще прочета как.
Или ще облечеш бронята и ще дойдеш с нас.
Аз не нося броня.
Оголен съм като нерв.
Истински кошмар. - Аз имам куп шрапнели,
които се опитват да достигнат сърцето ми.
Този кръг светлина ги спира.
Той е част от мен, не е броня.
Това е ужасна привилегия. - Но ти го контролираш.
Научих се. - Различно е.
Четох за инцидента ти. След толкова гама-радиация трябва да си мъртъв.
Казваш, че Хълк - другият, ме е спасил?
Много мила гледна точка върху проблема.
За какво ме е спасил? - Ще видим.
Няма да ви хареса. - Но на теб ще ти хареса.
СЕКРЕТЕН СКЛАД
Щом Локи взе доктора, преместихме Джейн Фостър.
Имаме чудесна обсерватория. Вчера я изпратихме там като консултант.
Добро заплащане, частен самолет и е много изолирано.
Ще е в безопасност. - Благодаря.
Неслучайно Локи отвлече Селвиг.
След това го чака тежка съдба. Ерик е добър човек.
Говореше доста за теб. Променил си живота му.
Ти промени всичко тук. - Преди мен е било по-добре.
В Асгард се мислим за по-добри, но идваме тук като озверял билщайн.
Като какво? - Билщайн. Едри и с големи антени.
Няма ли такива тук? - Не.
Отблъскващи са.
Смазват всичко по пътя си.
Когато дойдох тук за пръв път, яростта на Локи ме последва
и хората ти пострадаха. Сега пак.
Като младеж обожавах войната.
Войната все още не е започнала.
Ще можеш ли да научиш от Локи къде е тесерактът?
Не знам. Умът му е другаде.
Не иска просто власт, иска да ми отмъсти.
Няма болка, която да го разсее от целта му.
Много хора си мислят това докато болката не спре.
Какво искаш да направя? - Какво си готов да направиш?
Локи е затворник. - Защо тогава се усеща
сякаш е единственият, който иска да бъде тук?
Не много могат да се промъкнат незабелязано зад мен.
Но си знаел, че ще дойда. - След това.
След мъченията, на които Фюри ме подложи,
ти ще се явиш като приятел, като балсам.
А аз ще съдействам. - Кажи какво си направил на Бартън.
Бих казал, че разширих кръгозора му.
И щом спечелиш - щом станеш цар на гората,
какво ще стане с ума му?
Това любов ли е, агент Романов? - Любовта е за децата.
Длъжница съм му.
Разкажи ми.
Преди да работя за ЩИТ...
Бях си изградила репутация с точно определени умения.
Не се интересувах на кого служех и срещу кого се борех.
Попаднах в полезрението на ЩИТ по лош начин.
Агент Бартън беше изпратен, за да ме убие,
но взе друго решение.
И какво ще направиш, ако се закълна да го пощадя?
Няма да те пусна. - Не, няма. Но ми харесва
как светът ти е на ръба, а се пазариш за един човек.
Властта пада всеки ден, не страдам за това - рускиня съм.
Или поне бях.
А какво си сега? - Не е толкова сложно.
Имам ли дълг, искам да го изплатя.
Можеш ли?
Можеш ли да изплатиш толкова голям дълг?
Дъщерята на Драков?
Сао Паоло?
Пожарът в болницата?
Бартън ми разказа всичко.
Дългът ти е немислимо голям, непоносимо голям,
а ти искаш да го изплатиш като спасиш същия злодей като теб?
Това е примитивна сантименталност. Приличаш на разглезено дете.
Толкова е смешно! Лъжеш и убиваш
докато служиш на лъжци и убийци.
Преструваш се на различна, все едно се водиш от собствен код,
нещо, което да компенсира ужаса.
Но те са част от теб и ще си останат такива завинаги.
Няма да ти дам Бартън. Не и преди да те убие.
Бавно и интимно. По начина, от който най-много се страхуваш.
Тогава ще осъзнае какво е направил и докато ридае ще разцепя черепа му.
Това е сделката ми, хленчеща жено.
Ти си чудовище.
Не.
Вие доведохте чудовището.
Значи - Банър? Така ще играеш? - Моля?
Локи иска да предизвика Хълк. Дръжте Банър затворен.
Заключете вратите.
Благодаря за съдействието ти.
Какво правите, г-н Старк? - Аз се чудех същото за теб.
Трябва да търсите тесеракта. - В момента търсим сигнатурата.
Засечем ли я, ще го открием с голяма точност.
Тогава ще ти върнем куба без разправии.
Какво е Фаза 2?
Във Фаза 2 ЩИТ използва куба като оръжие.
Компютърът се бави доста.
Събрахме всичко свързано с тесеракта, но не...
Съжалявам, Ник, какво лъжеше?
Светът не се е променил въобще. - Знаеше ли?
Ще се изолирате ли от тази среда, докторе?
В Калкута се бях изолирал.
Локи ви манипулира. - А ти - не?
Не дойдохте заради чара ми. - Няма да си тръгна,
защото си в лошо настроение. Искам да знам
защо ЩИТ прави оръжия за масово унищожаване с куба.
Заради него.
Мен? - Дойде ни извънземен гост,
който успя да разруши малък град.
Разбрахме, че не сме сами и че сме на светлинни години назад.
Хората ми искат мир с вас.
Но не сте единствените. Не сте единствената заплаха.
Появяват се все по-силни врагове,
все по-неконтролируеми. - Като куба?
Работата ви с тесеракта доведе Локи.
Това е знак, че Земята е готова за по-напреднала война.
По-напреднала? - Вие ни принудихте да го направим.
Ядрени оръжия - винаги успокояват хората.
Как забогатя, Старк?
Ако още правеше оръжия, Старк... - Чакай, не става ли дума за мен?
Както всичко? - Мислех ви за напреднали.
Дойдохме ли на вашата планета да взривяваме неща?
ЩИТ наблюдава за потенциални заплахи.
Капитан Америка те заплашва?
Самолет "66Б", потвърдете кодовете.
Не се появявате в логовете. Какво носите, край.
Оръжия и амуниции, край.
Говориш за контрол, а искаш хаос. - Винаги прави така.
Какво сме ние - отбор ли? Не - смес, която възцарява хаос.
Ние сме бомба със закъснител.
Отдръпни се. - Защо не го оставиш намира?
Знаеш защо. Дръпни се. - Май искаш да ми заповядваш.
Да, големият мъж в броня.
Какво си без нея?
Гений, милиардер, плейбой, филантроп.
Хора без тези качества струват повече от теб.
Гледах записите. Биеш се единствено за себе си.
Няма да легнеш върху телта, за да минат другите.
По-скоро ще скъсам телта.
Знаеш как да отговориш.
Не си заплаха, но поне не се прави на герой.
Герой като теб ли?
Ти си лабораторен експеримент. Всичко ти е дошло от една колба.
Сложи бронята да те видим.
Вие хората сте толкова жалки и нищожни.
Ще отведете ли д-р Банър до... - Къде? Стаята е заета.
Клетката е... - Ако искате да ме убиете.
Не можете, опитвах.
Нямах надежда,
не виждах изход и си пратих оловце между зъбите, но другият го изплю.
Така че реших да помагам на хората.
Но вие ме доведохте в този панаир на изродите
и се изложихте на опасност.
Искаш ли да знаеш как стоя спокоен?
Д-р Банър.
Оставете скиптъра.
Ето го.
Няма да ми видите коронния номер. - Открихте тесеракта?
Отивам. - Тесерактът е на Асгард, не е ваш.
Не и сам. Сложи костюма и ще те спра.
Мога да ударя старец. - Сложи си костюма.
Господи...
Сложи си костюма. - Да…
Хил! - Взрив. Трети двигател не работи.
Може ли да заработи?
Турбината е наред,
но не можем да правим поправки, докато летим.
Загубим ли още един двигател, падаме.
Някой трябва да оправи двигателя. - Старк, чу ли?
Колсън, активирай заключващия протокол в засегнатата част.
Романов?
Добре сме.
Добре сме, нали?
Изключи този двигател. Погрижете се за камерите.
Не се отдалечавайте.
Трети двигател. Чакам те там.
Докторе.
Брус, бори се. Точно това иска Локи.
Ще се оправим.
Ранени ли сте?
Ще се оправим, нали?
Кълна се в живота си, че всичко ще бъде наред и никога...
В живота си?
Брус...
Пътувахме на 180 градуса на юг, отведете ни над водата.
Летим на сляпо, нямаме навигация.
Слънцето изгрява ли? - Да.
Тогава завий наляво. Отведи ни над водата.
Падаме, ако спре друг двигател.
Старк!
Старк, тук съм! - Добре.
Да видим.
Трябва да включа охлаждащата система,
преди да работя по роторите и отломките.
Отиди до контролния панел и кажи кои релета са претоварени.
Как изглежда? - Върви на някакъв вид ток.
Не грешиш.
Не сме ние враговете ти, Банър. Опитай се да помислиш.
Релетата са наред.
Какво ще правим? - Роторите ще искат студен старт.
Ще ги побутна. - Ще те нарежат на парчета.
Контролният апарат ще обърне поляритета и ще мога...
На английски. - Виждаш ли червения лост?
Ще намали скоростта на роторите. Стой до нея и чакай да ти дам знак.
Искам да евакуирате долната площадка за кацане.
Граната!
Имаме пробив в сигурността. Враговете са в наши униформи.
Идентифицирайте се на всяка врата.
Хълк и Тор са на нива 4, 2 и 3.
Хълк ще разруши всичко тук!
Привлечете му вниманието. - Ескорт 6-0,
нападнете врага в хангара. Не се приближавайте.
Разбрано.
Целта е прихваната.
Целта е нападната.
Целта се ядоса!
Няма да влязат, защо...
Първи двигател спря.
Нямаме мощност към първи двигател.
Бартън повреди системите ни. Отива към Локи.
Някой приема ли?
Тук агент Романов. Приемам.
Старк, губим височина. - Забелязах.
Не!
Ще спреш ли да се връзваш на това?
Хората ни мислят за безсмъртни. Да разберем ли дали е истина?
Отдръпни се, моля.
Харесва ли ти?
Работим по него откакто изпрати Разрушителя.
И аз не знам какво прави.
Искаш ли да разберем?
Не!
Наташа...
Ще загубиш.
Така ли?
В природата ти е.
Героите ви са разпръснати, а летящата крепост пада от небето.
Къде ми е слабостта? - Нямаш кауза.
Не мисля, че...
Значи прави това.
Капитане, лоста! - Дай ми една минутка!
Лостът, сега!
Съжалявам, шефе. Разпиляха се.
Стой буден. Гледай ме в очите.
Времето ми свършва. - Няма такъв вариант.
Спокойно, шефе.
Не би се получило, ако те нямаха за какво да...
Агент Колсън е ранен.
Изпращаме медицински екип. - Вече дойде.
Обявиха смъртта.
Тези бяха в костюма на Фил Колсън.
Явно не ти ги е дал да ги подпишеш.
Откъснати сме от света. Няма комуникации, не знаем къде е кубът,
нито къде са Банър или Тор. Нищо.
Загубих единственото си здраво око.
Търсех си го.
Да.
Наистина правехме арсенал с тесеракта.
Но не залагах на това, а на нещо още по-рисковано.
Имаше една идея, за която Старк знае,
наречена инициативата "Отмъстителите".
Идеята беше да съберем група от забележителни хора
и да видим могат ли да станат нещо повече.
Да видим могат ли да работят заедно, когато трябва,
и да водят битките, които ние не можем.
Фил Колсън умря, вярвайки в тази идея,
вярвайки в герои.
Все пак е остаряло схващане.
Падна от небето.
Нараних ли някого? - Тук няма кого да нараниш.
Ама изкара акъла на едни гълъби.
Имам късмет. - Или си точен.
Беше буден, когато падна.
Видял си го? - Всичко. Падна през покрива.
Голям, зелен и гол-голеничък.
Ето.
Не мислех, че ще ти станат, докато не стана нормален размер.
Благодаря.
Извънземен ли си? - Моля?
Извънземен от космоса? - Не.
Тогава, синко, явно си болен от нещо.
Клинт, ще се оправиш.
Знаеш ли го? Знаеш ли го със сигурност?
Трябва... трябва да се пробвам.
Трябва да го пропъдя от себе си.
Ще отнеме доста време. - Не разбираш.
Някой вадил ли ти е мозъка да си играе?
Да те извади от самия теб и да вкара някого другиго?
Знаеш ли какво е да си преправен?
Знаеш, че знам.
Защо се върнах? Как го пропъди?
Умствена пренастройка.
Ударих те много силно по главата.
Благодаря.
Наташа...
Колко агенти? - Не си го причинявай, Клинт.
Това е Локи.
Това са чудовища и магия - нищо, за което сме обучавани.
Локи избяга? - Едва ли знаеш къде?
Нямаше нужда да знам. Не съм питал.
Но скоро ще изиграе представлението си. Днес.
Ние трябва да го спрем. - Кои ние?
Не знам. Който е останал.
Ако промуша главата му със стрела, ще спя по-добре.
Сега звучиш като себе си. - Но ти не.
Ти си шпионин, не си войник.
А сега искаш да се включиш във война. Защо?
Какво ти причини Локи?
Нищо. Аз просто...
Наташа...
Свалих гарда си.
Имам дълг
и искам да го изплатя.
Беше ли женен? - Не.
Имаше някаква виолончелистка... май.
Съжалявам. Изглеждаше добър човек.
Беше идиот. - Защо? Защото вярваше?
Защото сам тръгна срещу Локи. - Вършел си е работата.
Не му беше в категорията. Трябваше да изчака...
Понякога няма изход, Тони. - И виж какво стана.
За пръв път ли губиш войник? - Не сме войници.
Не вървя по свирката на Фюри. - Аз също.
Една и съща кръв цапа ръцете на Фюри и Локи.
Но трябва да го забравим и да свършим работата.
Локи иска енергиен източник... - Направи го лично.
Не в това е въпросът. - Точно в това е въпросът за Локи.
Той ни удари у дома. Защо? - За да ни разедини.
Разделяй и владей, да. Той знае, че без нас ще е по-лесно.
Това иска той. Да ни премахне и да го видят да го прави.
Иска публика. - Като представлението в Щутгарт.
Това беше само встъпление, а Локи е истинска примадона.
Иска цветя, паради, името му, изписано на небето...
Мамка му.
СТАРК
Време е да вървим. - Къде?
Ще ти кажа по пътя. Можеш ли да пилотираш?
Аз мога.
Имаш ли броня? Тогава я обличай.
Нямате право да сте тук... - Синко, просто недей.
Сър. - Агент.
Тези картички...
бяха в шкафчето на Колсън, не в якето му.
Трябваше им стимул.
Неразрешено отлитане от 6-ти хангар.
Намерили са го. Възстановете комуникациите на всяка цена.
Искам да виждам всичко. - Да, сър.
Изключих електроподаването, но устройството се самоподдържа.
Спрете го, д-р Селвиг. - Късно е.
Не може да се спре. Той иска да ни покаже нещо!
Нова вселена. - Добре.
Бариерата е от чиста енергия. Не може да се пробие.
Схванах.
План "Б".
Седми костюм не е готов. - Подготви го по-бързо, няма време.
Кажи ми, че ще призовеш човечността ми.
Не, всъщност ще те заплашвам.
Трябваше да останеш с броня.
Малко е поочукана, а и ти държиш светещата пръчка на съдбата. Питие?
Няма да промениш нищо с бавене. - Не, ще те заплашвам.
Не искаш ли питие? Аз ще взема едно.
Читарите идват, нищо не ще спре това.
От какво да се страхувам? - От отмъстителите.
Така се наричаме. Ние сме нещо като екип от герои.
Знам, срещал съм ги. - Отнема ни време да се спогодим.
Но нека видим кои сме ние. Брат ти, полубогът,
супер войник, който е жива легенда,
човек с потресаваща липса на контрол над гнева,
няколко наемни убийци и ти, юнак такъв,
успя да вбесиш всеки един от тях.
Това беше планът. - Не особено мъдър план.
Когато дойдат, а това е сигурно, ще дойдат за теб.
Имаме армия. - Ние имаме Хълк.
Мислех, че звярът се е изгубил. - Няма никакъв трон,
няма сценарий, в който ти да си начело.
Армията ти може и да дойде и да е много силна,
но ти ще обереш пешкира. Защото ако не защитим Земята,
бъди сигурен, че ще я отмъстим.
Как приятелите ти ще се бият с мен,
когато са заети с теб?
Обикновено работи. - Всичко се разваля, сещаш се...
Една на пет бройки...
Джарвис, когато си готов.
Всички ще сте на колене пред мен! - Активирай!
Има и още един, когото успя да ядосаш.
Казваше се Фил.
Вярно - армия.
Спри тесеракта или ще го унищожа! - Не можеш.
Не можеш да го спреш. Остава само войната.
Така да бъде.
Старк, посоката ни е североизток. - Спряхте да ядете ли?
Завий, ще ги насоча към вас.
Сър, приближават още врагове. - Добре, да им намерим работа.
Нат. - Виждаш ли ги?
Трябва да се върнем на кулата!
Старк, виждаш ли това? - Опитвам да повярвам на очите си.
Банър появи ли се? - Банър?
Дръж ме в течение. Джарвис, намери ми слабо място.
Погледни! Огледай се!
Мислиш, че тази лудост ще спре с управлението ти?
Късно е. Късно е да го спрем.
Можем да го спрем заедно.
Сантименталност...
Онези хора там са в капан.
Локи...
Като гъски на прицел са.
Ние ще се оправим. - Можете ли да ги удържите?
Капитане...
За мен ще бъде истинско удоволствие.
Като в Будапеща! - Двамата помним Будапеща различно.
Националната гвардия ще е готова след час.
Гвардията?
Армията знае ли какво става тук? - Ние знаем ли?
Пратете екипи в тези сгради, там има хора близо до битката.
Отведете ги под земята, но не и по улиците.
Искам периметър до 39-та улица. - Защо да поемам заповеди от теб?
Пратете екипи в тези сгради и отведете хората под земята.
Ще установим периметър до 39-та улица.
Привлякох му вниманието. Какво трябваше да направя после?
Какво става горе? - Полето около Куба е непробиваемо.
Да, трябва да се справим с тези.
Как ще го направим? - Като екип.
Имам още работа с Локи. - Нареди се на опашката.
Недейте. Локи ще концентрира битката около нас.
Без него тези неща ще са в хаос. Старк ще е отгоре и...
Всичко това изглежда ужасно.
Преживявала съм по-лошо. - Извинявай.
Още по-лошо ще е полезно.
Старк, той дойде. - Банър?
Както каза. - Да облича бронята.
Ще доведа купона при вас.
Не разбирам защо това е купон.
Д-р Банър, сега е подходящо време да се ядосате.
Това е тайната ми, капитане.
Аз съм вечно ядосан.
Изчакайте.
Изпратете останалите.
Хора... - Слушаме те, капитане.
Докато не затворим портала, трябва да ги удържаме.
Бартън, отиди на онзи покрив, казвай какво виждаш.
Старк, поеми периметъра. Удържай ги в радиус от три пресечки.
Ще ме качиш ли? - Стегни колана, Леголас.
Тор, опитай се да ги задържиш при портала.
Имаш светкавицата, светни им по един.
Ние двамата ще държим битката тук.
Хълк...
Разбивай.
Съветниците са на линия.
Старк, следват те много врагове.
Отклонявам ги от улиците. - Не ти трябват накуп.
Намери остър завой. - Слушам.
Майко мила...
Добър съвет, има ли нещо друго?
Тор се бори с цяла ескадрила. - И не ме покани.
Капитане, бием се напразно, ако не затворим портала.
Оръжията не му влияят. - Може би не е до оръжия.
Трябва някой да те качи до горе.
Знам кой. Ще трябва малко да ми помогнеш.
Сигурна ли си? - Да, ще е забавно.
Завий… завий... Наляво!
Насам!
Капитане, на 42-ра и Медисън има банка с цивилни.
Отивам.
Направете място!
Директор Фюри, Съветът взе решение.
Отчитам това, но при положение,
че решението е малоумно, няма да го изпълня.
По-близо сте от подводниците ни, изпратете самолет...
Това е Манхатън, съветник.
Докато екипът ми се бие, няма да изпратя ядрена бомба над цивилни.
Ще загубим, ако не ги удържим там.
Ако бях пратил изтребителя, вече да сме загубили.
Ти ли...
Ястребово око!
Нат, какво правиш? - Помогни малко!
Мой е.
Достатъчно! Всички сте нищожни пред мен!
Аз съм бог, тъпо същество такова, и няма да позволя...
Жалък бог.
Скиптърът.
Докторе. - Скиптърът на Локи...
енергията... Не можеш да се биеш срещу тесеракта, срещу себе си.
Вината не е ваша, не сте знаели какво правите.
Мисля, че знаех.
Създадох начин да се спре устройството.
Скиптърът на Локи. - Той ще може да затвори портала.
И го гледам.
Сър, енергията ще се изтощи, преди да пробием това.
Джарвис, чувал ли си за Йона и китът?
Не бих го взел за пример.
Директор Фюри вече не е на пост. Отменяме заповед 7-алфа-1-1.
Потвърдено. Готови за излитане.
Един изтребител излита.
Някой на палубата?
Имаме излитане без разрешение. Излитането е забранено.
Старк, чуваш ли ме?
Имаме ракета, насочена към града.
Кога ще дойде? - До три минути.
Ще унищожи половината град.
Джарвис, насочи енергията към двигателите.
Вече го направих.
Пакетът е пратен. Детонация след две минути и тридесет секунди.
Готов ли си за още?
Да не ти се доспа?
Право в короната.
Мога да го затворя. Някой приема ли?
Мога да спра портала! - Давай!
Не, чакай. - Старк, идват още!
Идва ядрена бомба. Ще се взриви до минута.
И знам къде да я пратя.
Знаеш, че няма връщане. - Остави енергия за връщане.
Да се свърша ли с госпожица Потс? - Защо не.
Улиците на Ню Йорк са бойно поле.
Армията е тук, но врагът не е по силите...
Не знаем екипа, но виждаме Тони Старк...
Хайде, Старк...
Затвори го.
Корав пич.
Не забавя.
Какво, по дяволите...
Какво стана? Кажете, че никой не ме целуна.
Победихме.
Браво, момчета!
Хайде утре да пуснем отпуск.
Яли ли сте дюнер? Има една дюнерджийница наблизо.
Не знам какво е, но ще го опитам. - Имаме още работа.
Но след това ще ядем дюнери.
Ако ти е безразлично,
сега ще взема онова питие.
Потвърдено е, че разрушението е вследствие на извънземна атака,
спряна от невероятната група герои, наречена "Отмъстителите"...
Добре е да знаем, че ги има. - Че има кой да ни пази.
Обичам те, Тор!
И онзи почна... А онзи... А зеленият...
Не се чувствам сигурен. - Много неща се премълчават.
Супергерои в Ню Йорк? Я, стига!
Тези така наречени "герои" са отговорни за разрушенията.
Битката беше тяхна. Сега къде са?
Много въпроси се задават около внезапната поява и изчезване
на отмъстителите...
Дали това е по тяхна вина?
Капитан Америка спаси живота ми.
Където и да е той или останалите,
искам да им благодаря.
Къде са отмъстителите? - Не следя местоположението им.
Мисля, че заслужиха почивка.
А тесерактът? - Той ще отиде, където му е мястото,
извън обсега ни. - Решението не е ваше.
Не бях аз. Само се съгласих с решението на един бог.
Значи той взе тесеракта и Локи, който трябва
да отговаря за престъпленията си. - Ще отговаря.
Не разбирате какво започнахте като пуснахте отмъстителите.
Те са опасни. - Определено са такива
и целият свят го знае. Всеки свят го знае.
Това ли беше целта на всичко? Едно изявление?
Обещание...
Какво ще стане сега? Всички се разпръснаха,
някои доста далеч.
Какво ще стане, ако ситуацията се повтори?
Ще се върнат.
Сигурен ли сте? - Да.
Защо?
Защото ще имаме нужда да се върнат.
Превод и субтитри: JediAndrey@ http://subs.sab.bz
Translator's Heaven 2012
Хората...
Оказаха се по-силни, отколкото ни бе обещано.
Съпротивляваха се.
Непокорни са.
Затова не могат да бъдат поробени.
Да ги предизвикате е равносилно на смърт.