През втората ера, войната на боговете се задълбочила.
Тъй като битките и боговете опустошили земите,
оцелелите били малко и разпръснати.
Човеците създали Ордена - отчаян съюз с елфите и джуджетата.
Така войната приключила,
а орките и тъмните елфи били изтласкани в пустошта.
Докато Орденът опитвал да възстанови цивилизацията,
пророците се измъчвали от видения за растящ мрак на запад.
Древно зло пламвало с нова сила.
По сумрачните ъгълчета на кръчми и пещери,
се носили слухове за съзаклятие, наречено Сянката.
В ничията земя между Братската могила и Уорспар,
се появили последователи на Сянката.
Пророците изпратили свои агенти, да разкрият произхода и намеренията
на съзаклятието "Сянката".
САГА: ПРОКЛЯТИЕТО НА СЯНКАТА
Превод по слух: DaryG UNACS TEAM|УНАКС ТИЙМ © 2013
Доста си бил натоварен, Кървава луна.
Убийство, изнасилване, палеж, оскверняване на реликви.
Имам злато. Ако си тръгнеш, ще ти дам двойно повече.
Нямам търпение да ти дам това, което си търсиш.
Какво правите тук, сър? Не правете това, което сте намислили!
Какво? Кой е там?
Ти ли си, Гарлок?
Какво иска той?
Искам да говоря с теб.
Проследил си ме, Келтъс.
Нарушаваш заповедите на боговете.
Трябват ми някои отговори.
Вече не отговарям пред никого, освен пред Сянката.
Това отговаря на поне два от въпросите ми.
Доста път си бил дотук, Келтъс. Вярното кученце на Пророчицата.
Казват, че си труден за убиване.
За човек, де. Но хората не виждат в тъмното, нали?
Хората не виждат в тъмното, но чуват добре шумните джуджета.
Откажи се, ще те пробода с меча си.
Махай се оттук!
Бързо към тъмнината!
Предпочитам да не те убивам. Трябва ми информация.
Орденът се крепи на косъм, Келтъс.
Избери надигащата се Сянка, присъедини се към каузата ни!
Пътищата ни са предначертани. А сега, кажи ми
защо Сянката се събира на север? И кой е свръзката ти?
До няколко дни, Богът на смъртта ще се пробуди.
Тогава ще си получиш отговорите.
Господарката ми е нетърпелива, джудже. Затова кажи ми или умри.
Да умра?
Ти се боиш от смъртта, а аз - само от господаря си.
Нищо няма да ти кажа.
Така да бъде. Предай поздравите ми на господаря си.
Сянката нараства с всеки живот, който е отнет.
Ездачи на Калиман, донесете ни Съда!
Дори боговете няма да устоят на нашата сила.
Ездачите на Калиман? Благодаря ти! Това исках да знам.
Няма защо.
А сега умри!
На парчета.
Каква информация получи от джуджето?
Говореше за съд, Пророчице.
Ще го донесе Калиман.
Орк - ездач.
Пътищата ни и преди са се пресичали. Джуджето говореше
и за мощта на Гот Азул. - Богът на смъртта.
Не произнасяй името му!
Другите богове опитват да се върнат в света ни, както се боеше Богинята.
Не бива да успеят.
Или светът отново ще потъне в хаос и в нова война на боговете.
Ако Богът на смъртта се освободи от подземния свят,
всички живи същества ще загинат.
Кажи ми къде да отида, Пророчице!
В тъмницата на генерал, наречен Дренън, има агент на Сянката.
Не пести нищо, за да извлечеш информация от него.
Не бива да се проваляш в това.
Доставка за генерал Дренън.
Остави оръжията си! - Защо?
Остави оръжията си или напусни аванпоста.
Да приемам, че това е главата му? - Тя е.
Трябва да се идентифицира.
Бяха ми обещани четиристотин златни монети.
Не ме мами, човеко!
За пълните четиристотин, ще трябва да занесеш главата в Анкър.
А това си е дълъг път.
Не всички сме толкова любезни с елфите.
Давам ти 300, а хората ми ще отнесат главата в Анкър за разликата.
Вие представлявате Ордена. Ще ми дадете четиристотин
или ще си взема главата и... - И какво?
Вече ни го уби, това е повече от достатъчно.
Съмнявам се, че ще намериш друг, готов да плати за главата на бандит.
Бандит? Това е другото.
Наградата беше за залавянето на бандита Кървава луна.
Нищо не се казваше за яздещ дракони шаман.
Той ми даде това, като прощален подарък.
Мисля, че имам право на нещо отгоре, не мислите ли?
За съжаление, за теб изходът е едновременно
злополучен и злочест.
Символът, сам по себе си, е незаконен.
Трябва да го разбираш. - Докарайте духовник да го махне!
Преди да забравя на чия страна се бия.
Белегът, до колкото успяхме да открием, е постоянен
и не може да се отстрани. Дори и с магия.
Е, аз имам проблем с това. - Както и аз.
Арестувайте я! - Какво?
Носиш белега.
Не може да се вярва на агент на Сянката.
Възнаграждението ти ще бъде иззето.
Стражи!
Редно е да ти прережа гърлото. - Нападение над магистрат
се наказва със смърт. - Моята или твоята?
Повече не допускай да минават оръжия през тази врата!
Другият път ги претърсвай до голо.
Боже!
Келтъс, ти пък какво искаш?
Имам си достатъчно проблеми с ловци на глави и култове.
Не ми трябва и църквата да ми се вре в работата.
Проклет да съм! А къде остана възпитанието?
Поздрави, магистрате!
Поздрави, пратенико! За какво е всичко това?
Джуджетата се присъединят към Сянката.
Елфите също, от видяното тази сутрин.
Тази твърдеше, че е прокълната.
И вместо тази окървавена ръка, трябваше да ми доведеш джуджето
за съд! - Не оспорвай методите ми
и аз няма да докладвам твоите! - Всички ли десни ръце на Пророчицата
са така чисти, че да ги следваш безпрекословно?
Заповедите ми идват директно от Господарката.
Нямам в какво да се съмнявам.
Още си млад,
малко са причините ти за разкаяние. - Имаш затворник Майк Гоубрал.
Трябва да му задам няколко въпроса.
Красиво цвете, уловено в грозно място.
Подслади устните ми и говори!
Сестро,
носиш Знака.
А сега това е толкова безценно.
Слушай внимателно!
Има едно ковчеже, до горе пълно със злато.
И това злато трябва да се отнесе до кръстопътя на Герът
до втория ден на новолунието.
И ако има шанс да си...
Трябва да заемеш мястото ни
и да размениш златото с дошлите ездачи за Свещения съд,
който Сянката търси вече толкова години.
Къде е златото?
В хралупата на едно дърво.
Ще го намериш при Кървящия камък.
На зазоряване, събери кръвта от олтара,
напълни съда... - Къде е Кървящият камък?
Носиш Знака.
Трябва да знаеш къде е.
Къде е Кървящият камък?
Ти си измамничка!
Виждам, че си ни спестила проблемите с екзекуцията му.
Носиш знак като на този, когото уби, твоя сенчест брат.
Каза ли нещо, преди да го убиеш?
Знам, че си прокълната със знака от орк - шаман, наричащ се Фангтор.
Точно преди да му отсека главата.
Ще я взема с мен с властта на Пророчицата.
Оповестете, че Майк Гоубрал е мъртъв.
Изгорете трупа!
Смърт. Смъртта е надвиснала над теб, скитащ воине.
Отмести се, старице! - Пролятата кръв остава белег, нали?
Говоря за теб, Келтъс.
Откъде ме познаваш?
И преди съм те виждал в храма.
Доста път си изминала, за да задаваш гатанки.
Гатанки?
Намерението ми бе да говоря ясно.
Един герой се познава по делата му, но се преценява по сърцето му.
На кого принадлежи сърцето ти, скитнико Келтъс?
Твоя приятелка?
Хайде, чака ни доста работа.
Да знаеш, че мога да ти помогна.
Но първо ти трябва да ми помогнеш.
Нямам нужда от помощта ти, човеко. - Наистина? Спасих те от екзекуция.
Работя сама и работата ми далеч не е свършена. Оправяй се сам.
Да знаеш, че жриците на Ордена могат да премахнат белега.
Изборът е твой. Може да се влошиш, докато злото трови кръвта ти.
Което става и докато говорим.
Какво жрици, а? Къде са те?
Служа на господарката си, пророчицата на Ариалия.
Аз съм неин пратеник. - Какво искаш от мен, пратениче?
Имаш знака, но не по твое желание.
Това те прави специална, може би дори уникална.
Искам да проникнеш в Сянката и да ми донесеш информация.
И затова ще ме излекуваш? - Да.
Първо ме излекувай, а после ще ти помогна.
Жриците са на дни път оттук, а помощта ти ми трябва сега.
Онзи, когото убих в затвора, ми каза да отида при Кървящия камък.
Кървящият камък? И какво искаше да правиш там?
Ще ти кажа, когато стигнем там.
Това е на повече от ден пеша.
Каза, че работиш сама. Необичайно е за елф.
Къде е родата ти?
Нямам рода.
Използваш бойния стил на Алария. - Да.
И то най-доброто от него, Гарандан. - Да.
Но определено си твърде млада за собствен меч. Ти си от оцелелите.
Да знаеш, чел съм историята, всички кланове измирали от глад.
Навлезли в горите, заради глада.
Мери си приказките, оркски поддръжнико!
Не подкрепям орките. Но не подкрепям и елфите.
Нямаш никакви приятели, поне в това си приличаме.
Кървящият камък е на онзи хребет.
Какво?
Добра стига, братко от Ордена!
Не е толкова добра, колкото ти се струва, Калиман Черния.
Ти ли си този, когото наричат Скитника?
По млад си, отколкото ти се носи славата.
До неотдавна, командваше орда от орки - ездачи.
Може и да съм загубил битката, но още не и последния си дъх.
Какво е това? Помощник?
Със сигурност Пророчицата е закъсала, щом е опряла до помощта на елф.
Достатъчно!
Имаш навика да убиваш затворниците, преди да сме успели да ги разпитаме.
Какви са новините от Уорспар?
Времената са тежки, човеко. Не е лесно да се намира добра плячка.
Носят се слухове, че преди два дни, е обран манастира и има много мъртви.
Звучи ми като дело на някого, когото познавам.
Отвържи ме и ще ти разкажа.
Това е храм на Нок Банари.
Те са монаси, дали обет за бедност. Нямат нищо ценно за взимане.
Нищо ценно за мен или за теб,
но под храма е гробницата на Отис, а в нея има някои артефакти.
Един от тях е силно желан от агентите на Сянката.
Кой артефакт?
Отвържи ме!
Кой артефакт, Калиман?
Наричат го Костеният съд. - Костеният съд?
В който е пепелта на Амон Кан? Фалшив е, като повечето реликви.
Фалшив или не, доставен в правилните ръце,
струва малко състояние в злато. - Къде ще стане размяната?
Ще те заведа там.
Твърде си бавен. Върни се в Уорспар. Сега това е моя работа.
Аз също имам недовършени дела.
Ще ударя ордата за последен път.
Убий ме, ако трябва, няма да ти кажа мястото.
Давай, убий го!
Мястото е кръстопътят на Герът по новолуние.
Момичето говори истината. Но има подробности, които не знае.
Ако искаш Съда, ще си принуден да ползваш помощта ми.
Хич не ми пука за този Костен съд.
Предпочитам сама да си отрежа ръката и да приключа и с двама ви,
наместо да работя с този гнусен изрод.
Проклятието.
Дните ти са преброени, дете на Сянката.
Не желая да пътувам с теб. - Не е контролирана от Сянката.
Но би убила невъоръжен, ранен противник.
Богинята ме доведе и при двама ви с благородна цел.
Не е съвпадение, че заедно ще срещнем съдбата си.
Стига ли ти толкова?
Може да има време и място, когато вие двамата ще се избиете.
Но то не е нито тук, нито сега.
Не служа на богинята ти
и няма да живея или умра по нечия воля.
Докато нейната и моята цел съвпадат, ще вървя с вас.
Не ме е грижа за боговете, правя, каквото поискам.
Но ще пътувам с вас, глупаци, до Кървящия камък и само до там.
Това е моята част, за която жриците на Келтъс ще премахнат белега ми.
И ако реша да отнема живота на безполезен орк, не ми се пречкай.
Или ще взема и твоя.
Значи, към Кървящия камък.
Ще вървим и през нощта, ако Калиман може да се справи.
Дори кървящ, мога да вървя по-добре от бледокожия.
Нещо се движи там, мога да го усетя.
Но не усещам туптящо сърце в движещия се.
Не всичко, което ходи, има туптящо сърце.
Оръжие! Оръжие!
Благодаря за помощта. - Трябваше да докажеш името си.
Келтъс Скитникът не се нуждае от подкрепление.
Кървящият камък е място за среща на войните магьосници.
Древните богомолци на Стария бог.
Немет, защо Майк те е искал тук?
Каза ми да изчакам зенита на Луната и да събера кръвта от камъка.
Ездачите не се интересуват от това. Не е било нужно за размяната.
Само Сянката иска тази кръв.
Ние трябва да я оставим на мира.
На ордата ще бъде платено в злато.
Колко? - Хиляда монети.
Които нямаме.
Немет,
дойде времето да ни кажеш всичко, което ти е казал Майк в затвора.
Стана подозрителен, когато го попитах къде е Камъка.
Не би ми казал нищо повече, затова го убих.
Трябваше да оставиш разпита на мен.
Ще чакаме тук да видим ще оправдае ли камъкът името си и ще съберем кръвта.
Немет не е истински агент на Сянката и Камъкът може да го разбере.
Междувременно, да поспим!
Повече няма да спираме, докато не стигнем кръстопътя.
Къде е плъхът? - Преди малко влезе в гората.
Изглежда е знаела точно с кого ще се срещаме.
Как ще се измъкнем?
Ако ги поразредим, май ще можем да духнем.
Малодушие! Воините се бият!
Тогава ще се бием.
Твърде много са, с убиване няма да стигнем до никъде.
Калиман ще ги избие!
Кой ще е следващият?
Добре се биеш, но нищо не постигаме.
От кой ад се пръкнаха?
От доста време ни наблюдават, а щом ти си тръгна, ни наобиколиха.
Защо? - Една от тях си, ето защо.
Къде беше? - Не можах да заспя.
Току-що ви спасих, какво искаш от мен?
Мислиш, че съм зла, че съм една от тях?
Искам да ми кажеш истината.
Истината? Закле се да ми помогнеш,
да ме отървеш от проклятието! Ти ми кажи истината, Келтъс!
Не съм ли само пионка в играта?
Всемогъщата ти пророчица може ли да ми помогне? Може ли?
Да.
А ако не може, тогава какво?
Тя ще те спаси.
Това, това не съм аз.
Те ми го причиниха, а аз ще ги накарам да си платят.
Вярвам, че можеш, Немет, можеш дълго да се съпротивляваш.
Достатъчно, трябва да тръгваме.
Към кръстопътя на Герът. Веднага.
До следващото свечеряване.
Човешката плът е слаба.
Раните ми от проклетия кръст вече са само стари белези.
Плътта е слаба, но умът ни е остър.
И умът ви е слаб.
Имаш чувства към елфката. - Бори се с проклятието.
Дори ти трябва да си възхитен от силата й.
Сърцето й е черно, иначе проклятието нямаше да я застигне.
Сянката взима само души, погълнати от омраза и унищожение.
Била е прокълната, когато убила Кървавата луна.
Великият шаман?
Подозирах, че се е сдушил със Сянката. Той отрови съзнанието на Мългрет.
Вечно ще съм й задължен, че го е убила.
И сега е прокълната, заради това.
А има и нещо друго.
Тя е дете на Гарандан.
Трябваше да се досетя.
Погълната е от жаждата за мъст.
Бяхме приятели много години.
Но клановете гладуваха и потърсихме убежище в гората.
За да оцелеем, искахме храна, нищо повече.
Елфите се бяха скрили сред дърветата.
Не ги видяхме дори като стрелите им повалиха старейшините ни.
Всеки отряд се върна с оредели редици и без храна.
Накрая събрахме група бойци и в отчаянието, нападнахме Гарандан.
Жените им се биха смело като мъжете.
И ние избихме децата им.
В нея няма нищо, освен отмъщение.
Няма семейство, няма народ. Убива, който си поиска.
Дали е толкова различна от теб, Скитнико?
Воините ви не са известни с добротата си.
Служим на по-висша цел.
Пророчицата си остава чиста, но служителите й...
Правят това, което трябва.
Няма никой, подранили сме.
Защо смятаме, че Сянката не е пратила друг за размяната?
Щом ние сме първи тук, това няма значение.
Продължавайте да наблюдавате!
Аз трябва да се погрижа за това.
Елфът ще вземе Костения съд, а аз ще го върна в храма,
за да бъде унищожен.
И ти й вярваш за тази задача?
Не виждам друга възможност.
Обещах й, че жриците ще я излекуват и ще премахнат белега.
Тя е елф - убиец и скоро ще служи на Гот Азул.
Щом спре да е полезна, ти ще я убиеш.
Принуден съм да го направя.
Ти си ми верен слуга, Келтъс.
Бързо се върна. Задава се Мългрет, бившият ми първи капитан.
Добре, подранили са.
Немет, готова ли си?
Колкото може да съм готова, изправяйки се пред орда кучета.
И не си задържай нищо. Мългрет има набито око за богатства.
А ако нещо се обърка? - Бягай!
Прави се на малка мишена. - Благодаря ти!
И внимавай с Мългрет.
Сърцето му е страхливо, но умът му е остър.
Вземи му страха и ще успееш.
* Изгарящи сълзи, шпионин разкрит *
* Страхливеца искам, намушкан на щик *
Само си пея, не че искам справедливост.
Нима Сянката е изпратила дете
да се договаря с Мългърт, воина - магьосник?
А къде е Калиман Черният?
Да не е изпратил курвата си да се договаря със Сянката?
Калиман Черният...
Сега е Калиман, Храната за червеи.
Още си нова, едва си открила Сянката.
Защо точно теб... - Дойдох за Съда.
Нося пълното заплащане.
Тази кесия е лека.
Не се опитвай да ме мамиш, елфе!
Парите не значат нищо за Сянката. Не бихме хитрели за няколко монети.
Хиляда са, както е договорено.
Защо да не си задържа съкровището, както и Съда?
Достатъчно ли си тъп, че да мамиш Сянката?
Животът ми не значи нищо, а и твоят виси на косъм. Дай ми Съда!
Галгур, дай й Съда! Веднага!
Всеки друг ден, щях да те заколя като мръсна свиня, каквато си.
Хванете я!
Кажи ми, Ездачо, тази елфка от вашите ли е?
Крадла и измамничка. Дайте ми Съда!
Не, не така бързо. Тя плати цената. Откъде да знам...
Смееш да ми се подиграваш? Дай ми Съда!
Кетку! Кетку!
Жадуваш за власт, Мългрет Предателят,
и власт ще ти бъде дадена.
Банда убийци и предатели,
присъединете се към надигащата се Сянка!
Отдайте заслуженото на Смъртта, на силата на Гот Азул.
Пригответе се да срещнете смъртта!
Явно съм имунизиран.
Най-накрая.
Аз съм безсмъртен. Служим на Гот Азул!
Вървете към прохода Тинуд!
А сега, елфке, ще доставиш голямо удоволствие на ордата.
Водете я към прохода Тинуд!
Тръгвам след агента на Сянката, трябва да взема Съда.
А аз трябва да си разчистя сметките с ордата.
Оставяш момичето на ужасна съдба, въпреки че го стори, за да ти помогне?
Единствената ми отговорност е към Пророчицата.
Нека враговете ти страдат, а приятелите ти...
Нека враговете ти страдат!
Пророчице, води ме!
След като Мългрет ти се наслади,
те обеща на мен.
Източих Кървавия камък, ако това търсиш.
Пратенико на Светлината, ще се отдадеш на Сянката,
душата ти е празна.
Ти открадна прахта на Амон Кан и аз ще си я върна.
Не можеш да ме убиеш, вече принадлежиш на Гот Азул.
Вярата ти е слаба, умът ти е изпълнен със съмнения.
В смъртта, ще служиш добре на господаря ни.
Не, никога няма да служа на Гот Азул.
Пророчице, спаси ме!
Ти ме провали, Келтъс Скитнико.
Сега си прокълнат завинаги.
Богинята вече не те помни.
Не си играя с риби.
Поиграй си с нас! - Да, ела да си поиграем.
Хайде, поиграй си с нас!
Не си ли Калиман Смелият? Калиман Завоевателят?
Нямам време за това, курво.
Още се бориш, това е добре.
Така ще ми е по-забавно. - Не ме докосвай!
Какво, та аз съм Мългрет, водачът на ордата.
И душегубецът на елфите.
Ще се насладя на това.
Мългрет, ордата е гладна, не са ловували с дни.
Гладът ще отмине.
Бойците са... неспокойни, питат докога трябва да чакаме тук.
Те не служат на Сянката.
Ордата служи на моето удоволствие, а то е тук, в прохода Тинуд!
Сега върви и им предай думите ми!
А сега да пролеем малко кръв.
И сега, играчке, ще те науча какво е страдание.
Ордата убива само с чест в битка, Мългрет.
Но ти го можеш, само ако са завързани.
Не, не. Калиман, това е невъзможно!
Как е ордата под ръководството на Мългрет Предателя, Кетку?
Да, имате злато, но ловували ли сте? Видели ли сте победа в битка?
Или вместо това всички сте прокълнати и подчинени на човек?
Накарайте го да млъкне!
Предизвиквам Мългрет за ордата.
Не, не. Нямаш право да ме предизвикваш.
Ордата вече избра измежду нас.
Страхуваш ли се да ме ухапеш, Мългрет Прокълнатия?
Аз, Калиман Черният, си върнах водачеството над ордата.
Но тази орда е прокълната.
Проклятието е белязало кожите ви.
Сега всички принадлежите на Сянката и отмъщението ми е завършено.
Калиман не е един от нас.
Воини на Сянката, безсмъртни братя,
Аз, Мългрет, съм този, който надви смъртта, аз!
Какво правиш?
Сега можем да тръгваме.
Убийте ги!
Продължавай!
И ето те пак тук, Келтъс Скитнико.
Сега си сам.
Толкова сам.
Наблюдавах те, Келтъс, преценявах те.
Мечът ти е остър, отдадеността ти - абсолютна, но сърцето ти е празно.
Така не можеш да победиш Гот Азул.
Защо?
Аз съм най-старият ти приятел, Келтъс.
Единственият ти приятел.
Бе отритнат, затова сама те избрах.
Сянката царува над мъртвите, но няма реална власт над живите.
Още усещаш болка? Това е добър знак.
Ето, като нова си.
Стар лечителски номер на орките. Затворя раната и спира кървенето.
Така ли?
Ти ме докосна.
Никога повече не го прави!
Не съм те свалял, но ще уважа искането ти.
Къде е Келтъс?
Тръгна след агента на Сянката.
Ти си изненадващо устойчива към проклятието.
Моят вид не го могат. Разболяват се много бързо.
Това е, защото са слаби оркски свине.
Каквито са всички орки ли?
Не всички.
И какво ще правиш сега?
Това, което винаги съм правила.
Ще накажа този, който ми навреди.
Келтъс?
Не.
Той си е такъв, какъвто е, винаги съм го разбирала.
Значи Сянката?
Прокълнаха погрешния елф. И ще ги накарам да съжаляват.
Трябва да си почиваш, за да си върнеш силата.
Достатъчно съм силна.
Работя сама. - Сама ще се провалиш.
Келтъс беше прав, съдбата ми е да ти помогна.
Благодаря ти, че ме спаси!
Трябва да продължим.
Залегни!
Това е моя територия!
Каква е тази магия? - Не е магия.
Машина е, използва прах. Джуджешка дяволия.
Ще ти взема главата, страхливецо!
Аз ще взема вашите.
Ще си окича по една на елф и орк.
Хайде, вие там!
Сега! Презарежда.
Тя е една от нас.
Но ти си външен.
Ура за Бога на смъртта!
Аз нося гръмотевицата.
А аз нося дъжда.
Нямаше да е зле да бе малко по-рано.
Току-що те спасих от едноръко джудже.
Мразя, когато трябва да ги убивам два пъти.
Келтъс?
Още устояваш на проклятието.
Грешах за теб. Носиш сила в себе си и в сърцето ти е останала доброта.
Върна се.
Трябва да ги убием. - Знам.
Излъгах те, Немет. Пророчицата не може да отстрани знака.
Ти изпълни своята част и за малко да умреш, съжалявам.
Не знам как да те спася, дори да може да бъдеш спасена.
Ще се съпротивлявам, докато мога.
И сега какво?
Агентът на Сянката има прахта на Амон Кан и кръвта на Гот Азул.
Взе манерката, която напълних от Кървящия камък.
Ако се смесят пред Портала на подземния свят,
ще се възроди образът на Гот Азул, господарят на мъртвите.
С него начело, легионите ще пресекат земята ни,
поглъщайки труповете на враговете си.
И тогава, нищо няма да може да ги спре.
Това звучи зле.
Чакат при Кладенеца на демоните, където Гот Азул е затворен.
И къде е този кладенец на демоните?
Немет също я влече натам, тя ще ни заведе.
Ако някой ми бе казал, че ще се присъединя към елф
и човек - духовник, щях да му отрежа мъжеството
и да го накарам да си го изяде. - Да.
Мисля, че и аз те харесвам.
Какво е станало с теб? Различен си.
Напуснах Ордена.
Сега съм последовател на Тарса, Старата богиня.
Всичко е наред, аз съм излекуван, така че има надежда и за теб.
Да свършваме с това!
Какво чакат?
Има много невинни хора там.
И ще му ги принесат в жертва. Гот Азул ще проговори
и ритуалът ще започне.
Сенчести братя, пригответе се да станете свидетели
на прераждането на вашия бог!
Настана моментът.
Почнете ритуала!
Добре ли си, Немет?
Тегли ме към Кладенеца на демоните. Но мога да устоя.
Ще усетят, ако Калиман или аз приближим.
Но теб ще те приемат, ще можеш да се приближиш достатъчно.
Достатъчно за какво? - Да прекъснеш церемонията.
Вземи Костения съд или кръвта.
С Калиман ще ги разсеяме, за да можеш да приближиш.
Да речем, че приближи достатъчно и дори вземе Съда. После какво?
Няма да се измъкне жива оттам.
Не, но мога да счупя Костения съд, да хвърля прахта по вятъра.
Но те ще те разкъсат, трябва да има и по-добър план.
Планът винаги е бил такъв. Затова Келтъс ме измъкна от затвора.
Ще го направя, но ми се закълни, че ако проклятието ме завладее,
ще убиеш това тяло и ще го унищожиш. Да гори, докато нищо не остане.
Кълна се.
Вярвам в теб, Немет.
Да умреш в битка, носи най-великата слава.
Да избереш да постъпиш така, носи най-великата почит.
Кой знае, може би дори и елф, ще влезе в алеята на великите воини.
Жаждата ми за мъст към расата ти е утолена, Калиман.
Избила си достатъчно орки? - Не.
Но се радвам, че има такива, които не съм убила.
Побързай!
Немет!
Хвърлете ги вътре!
Не, сър, не!
Усещат нещо, няма да успее.
Спря. Проклятието й идва в повече.
Ние да свършим нашата част. Съдбата ще си свърши нейната. Хайде!
Убийте натрапниците!
Мисля, че клъвнаха. Готов ли си да умреш?
Това го пробвах веднъж. Не ми приляга.
Сърцето ти е черно, душата ти е мъртва.
Сега, падни върху меча си!
Падни върху меча си!
Ти ще ми се подчиниш.
Няма.
Време е, вече нищо не може да ни спре.
Калиман, Немет!
Обещах ти болка и смърт, елфска вещице.
В прахта на Амон Кан и кръвта на Гот Азул,
Богът на смъртта е възроден!
Този път няма да избягаш.
Да, Калиман,
значи отново се срещаме за последен път.
Любимият ти елф е на път да умре.
Ти ще умреш в позор, Мългрет Прокълнатият.
Аз съм безсмъртен!
Чакай, провалих се.
Ти изпълни своята част.
Сега Келтъс трябва да изпълни неговата.
Тя умира.
Надделяхме над Сянката, свободна си.
Помогни ми, Келтъс!
Немет?
Какво стана?
Ти умря. - Какво?
Ти си ме върнал?
Винаги те връщам.
Значи ги можеш тези работи?
Остана ли достатъчно магия в хубавите ти ръце,
за да излекува раните на дъртия орк? - Не искам да я пилея.
Пък то, нали и без това бързо ти заздравяват?
Това са по около 550-600 за един. Ще ми трябва голяма чанта.
Немет, по-добре да тръгваме, слънцето скоро ще изгрее,
а тук е земята на драконите. - Знаеш ли каква е наградата
за всичките тези глави? - Не си ли взе поука за наградите?
Хубаво, после ще се върна.
Ще разделим парите на три. - А какво ще кажеш да се бием за тях?
Защо не? Така няма да вземеш нищо. - Мен ме устройва.
Вие двамата се избивате, а аз си тръгвам със златото.
Режисьор: ДЖОН ЛИД
Сценарий: ДЖЕЙСЪН ФОЛЪР и КИНЪН ГРИФИН
Продуценти: ДЖЕЙСЪН ФОЛЪР, КИНЪН ГРИФИН и ДЖОН ЛИД
В ролите: ДАНИЕЛ ЧАЧРАН
РИЧАРД МАКУИЙЛЯМС
ПОЛ Д. ХЪНТ
Превод по слух: DaryG UNACS TEAM|УНАКС ТИЙМ © 2013