БЕЗУМНИЯТ КОРАБ
Къде е?
Приготви се да бягаш.
Тичай, Лив!
Тичай, Лив! Той е зад теб!
Бягай!
Татко! Престани. - Дай да те опитам.
Недей.
Лив.
Върни се, Лив. Лив!
Не, татко. Върви си по пътя.
Какво мислиш?
Нуждаем се от дъжд. - Ще го има.
Най-богатата реколта на света. - Както кажеш.
Какво? Не, не, не.
Петер!
Привет.
Лив смята, че чудовището е отнело тялото й.
Тя се страхува от всичко. - Тя е идеална сама по себе си.
Ти също.
Така е, Андерс. Полей.
Г-жа Соренсен. - Мистър Камерън.
Том. - Мистър Камерън.
Как е?
Да, Том...
Проблемът е, че банката ви е издържала през последните години.
Знам. - С нищо не мога да помогна.
Ако съберете добра реколта, ще имаме нещо, с което да работим.
Добре. Да.
Добре ли са децата?
Да, те са добре.
Това е добре.
Добре, Том. Ще поддържаме връзка.
Ще ти сложа обяда. - После. Довършете първо вие.
Какво каза той?
Имаме нужда от пари. Няма какво да направим.
Говори на английски, Солвейг.
Моля те, Томас, не искам да ругая.
Гледаш към своята Америка?
Те ще ни дадат само земя?
Толкова бързо, колкото сме готови да заработим.
Не мога да изоставя баща си...
Слушай. Знам как се чувстваш. Знам много добре.
Но трябва да разбереш, че това е нашият шанс.
Ако ми се довериш ще се убедиш, че това е най-доброто решение...
Буря.
Хайде! Донеси ни дъжд! Давай!
Ела с дъжд!
Да! Хайде!
Хайде! Покажи, че можеш!
Хайде! Донеси ни дъжд! Давай!
Да! Да!...
Какво правиш?
Не, не, не...
Не, не, не!
Не! Спри!
Защо правиш това! Къде е дъждът?
Спри, копеле!
Мамо?
Мамо, какво става? - Просто стой вътре!
По дяволите.
Къде е този проклет дъжд?
Мамо!
Спри! Спри, по дяволите!
Спри, копеле! Спри!
Защо си против мен?
Томас! - Ти ме убиваш! Ти ни унищожаваш!
Къде си?
Томас! - Защо си против мен?
Защо?
Слушай... Томас!
Томас, нека влезем в къщи!
Защо правиш това, животно? - Да! Хайде.
О, Боже.
Съжалявам, Том.
Какво правиш тук? - Ще посетим църквата.
Исках да погледам и да ви видя.
Аз просто исках да... Слушай.
Ела в банката след няколко дни, да поговорим за това.
Ще направим каквото можем, за да решим този проблем.
Том... госпожо Соренсен?
Съжалявам много.
Има ли нещо нередно, скъпи?
Семейството, което срещнахме сутринта...
Не мога да го изхвърля от главата си.
Направи каквото трябва.
Или би предпочел да бъдем на тяхно място?
Лека нощ.
Искам да се прибера вкъщи.
Моля те, виж ме.
Томас?
Това е единственото правилно решение. - Не, не е така.
Мога да си намеря работа. - Къде?
Трябва да ви напусна за известно време.
Ще се справим. - Няма какво повече да правим тук.
Можем да започнем отначало. - Не, не искам. Твърде трудно е.
Не искам да ругая.
Ще живеем по-добре там. - Солвейг.
Защо не искаш да поговорим за това?
Каква е ползата? Нямаме пари за билети.
Баща ми може да изпрати пари. - Не, не, не...
Обещавам, че той няма да каже нищо.
Той ще ти даде работа, добра работа.
Томас...
Мразя да живея тук.
Мразя този живот.
Не се и опита дори.
Не му даде такъв шанс.
Трябва да поправим всичко заради Петер и Лив.
Ще го направя. - Не, това не може да продължи.
Всичко свърши. - Ще преминем през това.
Как ще се свържа с теб?
Нуждаем се от храна! Не можем да платим на банката.
Няма да оцелеем през лятото. Какво ще правим, когато дойде зимата?
Само... ми се довери. Нали? Довери ми се.
Винаги това правя. Защо ти не ми повярваш поне веднъж?
За дълго ли?
Докато се справя с някои дела.
Но трябва да се грижиш за майка си и сестра си, докато ме няма.
Добре, друже.
Ще ме изпратиш ли?
Томас!
Г-жо Соренсен. - Мистър Камерън.
Том тук ли е? - Не, в момента не е вкъщи.
Кога ще се върне? - Не знам.
Трябваше да дойде да поговорим. - Тръгна да търси работа.
О, Боже. Къде очаква да си намери работа?
Мога ли да помоля за чаша вода... Солвейг?
Да. Ще донеса.
Значи те остави сама?
Не съм сама. Децата ми са с мен.
Така е много по-добре. Благодаря.
Желая ви всичко най-добро, но се съмнявам, той да намери нещо.
Томас е много сръчен. Може да построи всичко..
Той построи нашия дом.
Не искам да отнема дома ви, Солвейг. - Ще платим, господин Камерън.
Трябва да говоря с Том възможно най-скоро.
Съжалявам.
Чакайте!
Ето. Вземете ги. - Солвейг...
Вземете тези пари.
Боя се, че те няма да помогнат изобщо.
Съжалявам.
Гадняр!
ЧАСТНА СОБСТВЕНОСТ НЯМА ПРОХОД
Натисни. Ето така. Отлично.
Точно така. Отпускай внимателно.
Не можеш ли да направиш нещо?
Какво искаш от мен? Да се хвърля пред тях?
Можеш да се обадиш тук-таме. - Направих го. За Бога, Аделайн!
Извинете?
Не днес, приятелю. - Мога да ги направя.
Какво? - Ковчезите.
Изчезвай, казах.
Чакай.
Колко? - 20 за бройка. Плюс материалите.
10 на седмица, плюс настаняване. И ще помагаш и за друга работа.
Господи, Аделайн. - 15?
10 или нищо. - Добре.
Покажи му работилницата. Може да спи там. Имаш ли инструменти?
Не.
Имаш ли по-добра идея?
Г-жа Соренсен. - Г-н Камерън, Томас още го няма.
Времето изтече. Трябва да поговорим.
Принудени сме да вземем имението, мисис Соренсен.
Твърде много забавихте изплащанията по кредита.
Не. Не, не, не.
Не, Томас ще намери работа и ще изпрати пари,
тогава ще можем да платим.
Така няма да стане, госпожо Соренсен. Това е краят.
Ще трябва да си тръгнете оттук.
Не.
Не, ние... не можем да си тръгнем.
Няма къде да отидем.
Не!
Няма да напуснем. Това е нашият дом!
Следващия път, ще взема със себе си съдебен изпълнител.
Той ще сложи всичко в камиона си и ще затвори вратата на замъка.
Нямате друг избор.
Не, не разбирате. Не мога да си тръгна от тук.
Как тогава Томас ще ни открие? - Успокой се.
Всичко с времето си. Седни.
Добре...
Може да идеш някъде. При някой, когото познаваш.
При сестра си? Братовчедка? - Не.
При приятел? Трябва да имаш приятели.
Не... Нямам никой тук.
Г-н Камерън. Не мога да ида в лагера.
Не мога да отида в лагера с децата.
Мамо?
Петер... излез отвън за минута. - Защо плачеш?
Да не се е случило нещо с татко? - Не, не. Всичко е наред с татко.
Не е нужно да започвате това срещу нас..
Трябва да ни помогнете.
Не можете да постъпите така с нас.. Моля ви.
Моля.
Може би... мога да направя нещо.
Може би мога да внеса няколко плащания за вас.
Ако... намерим решение.
Мистър Камерън... - Мога да ви купя време.
По-добре си тръгнете.
Стесни кожата по пръстите.
Добре ли си? Свий си цигара. - Не пуша.
Просто я сложи в устата си. Димът убива зловонието.
Добре.
Как попадна в този бизнес? - Това е много добър въпрос.
Просто попаднах в капан. Сега стигаме до торса.
Аделаида там, на север, забременя от един момък.
Наложи се веднага да замина с нея.
Но направих всичко правилно.
Баща и ми даде работа във фирмата. После умря подир няколко години.
И сега съм тук. Сега се захващаме с краката.
Стягай тук.
Най-тъпото решение в живота ми.
Все пак имаш добра фирма.
Сигурен ли си, земляк? Не знаеш нищо.
Привет. - Влизай. Ще свърша скоро.
Донесох това тук. Ще потрябва за церемонията.
Опитах се да го разшия. Премери го, ще видя дали става.
Сега? - Ще се обърна.
Добре.
Пишеш ли на жена си? - Моля ви, това е лично.
От колко време сте женени?
13 години. - 13 години? Това е много време.
Все още ли я обичаш?
Да, така е.
Подходящо ли е?
Тясно е. - Обърни се, ръцете встрани.
Не е толкова зле. Не мога да разшия повече.
Старай се да не клякаш. Ето.
Премери това.
Хайде.
Отива ти.
Изглеждаш мило.
Така е. Изглеждаш мило.
Трябва да довършвам. - Искам да ти благодаря.
Работи много усилено.
Благодаря за дрехите.
Довиждане до церемонията.
Не! Не! Не...
Не! Петер, тичай след него!
Не, върни се!
Какво, по дяволите!
По дяволите шибания кон!
Дай ми го, Петер. Нека да го взема.
Вземи това.
Благодаря, Лив.
Работи ли? - Да, идеално.
Какво може да ми дадете за това? - По-добре го върнете у дома.
Разчитах на 25. - 5.
Това е най-доброто ми предложение.
Какво ще кажеш за това?
Ще дам един долар.
Добре. Благодаря.
Останете тук.
О, Боже.
Утре.
Джудит. - Коя е тази?
Клиент.
Да вървим.
Можем да поседим малко тук.
Не. Побързай, докато дъщеря ми не е започнала да ме търси.
Солвейг...
Договорихме ли се? - Вече е уредено.
Ще се видим следващия месец.
Какво правиш у дома?
Откъде се взе това? - Намерих го в магазина.
Вече имаме грамофон "Виктрола", който е много по-нов от този.
Това е рядкост.
Отивам да спя. - Чувстваш се зле?
Не.
Да донеса ли вечеря?
Що за език е това?
Всичко е загубено! - Чуй ме.
Ти грешиш. - Как позволи това да се случи?
Не мога да сторя нищо!
Баща ми и дядо ми опазиха фирмата повече от 50 години!
Да, произхождаш от род на герои.
Никой не плаща сметките. - Не ти достига авторитет!
Не предприемаш нищо! - Достатъчно!
Ед.
Събуди се, Едмънд. - Махай се!
Балсамираща течност. Той гаси цигари в нея.
Това не е за мен.
Всичко е загубено.
Бизнес, дом, всичко това.
Не можем да ти платим.
Искаше да иде във Ванкувър. Имаше много възможности.
Аз се боях и казах не.
Тръгвам утре рано сутринта. - Не, остани при мен.
Прегърни ме.
Моля те.
Боя се, че ще изчезна.
Моля те... - Не мога.
Толкова си приятен на докосване.
Прегърни ме. Просто ме прегърни.
Още малко.
Можете да се справите.
Не, нищо подобно.
Не мога да те изхвърля от главата си. - Престани! Просто иди някъде.
Откъде знаеш, че не е от Том? - Него отдавна го няма.
Сигурна ли си? - Да.
Трябва да намерим лекар. - О, Боже мой...
Не мога да го родя. - О, Боже. О, Боже мой...
Всичко беше ужасна грешка.
Трябва да се върна.
Успокой се, Солвейг. Много пъти съм правила това.
Солвейг...
Съжалявам...
Съжалявам, че те накарах да се преместиш тук.
Аз се загубих.
Загубих пътя.
Стой там!
Това съм аз. - Не се приближавай!
Петер, аз съм. - Татко?
Татко!
Солвейг.
Как?
Тя се разболя.
Има треска.
А след вчера...
вече не се е събуждала.
Не знаех какво да правя.
Ела тук. Ела.
Лив, ела насам.
Ела тук, скъпа.
Солвейг.
Знам как се чувстваш. Знам много добре.
Но трябва да разбереш, че това е нашият шанс.
Ако ми имаш доверие,
ще се убедиш, че това е най-доброто решение.
Това е толкова далече.
Солвейг... - Да.
Ако не си щастлива.. Обещавам, че ще те отведа у дома.
Татко!
Тате, трябва ни повече храна!
Татко?
Какво правиш?
Пази се!
Стой по-далеч! - Защо правиш това?
Спри!
Престани! - Петер!
Престани!
Слез долу. Аз сериозно!
Постави го на земята.
Дай ми го.
Какво ти е? - Дай ми го.
Ставай. - Махай се!
Остави го на мира!
Ало?
Да, сър.
Не... Оставих преди малко.
Семейство Соренсен...
Беше извършено едно плащане.
Не.
Ще го направя. Веднага.
Обява за изселване
Какво правиш?
Искам да го върна на собственика.
Идвам с теб.
Те сигурно са се преместили. - Надявам се.
Остани в колата.
Къде е майка ти, синко?
Баща ти върна ли се?
Къде е?
В навеса.
Той... се върна преди тя да умре?
Преди да умре ли се върна? Разговаряха ли помежду си?
Не бива! Моля ви,...
Не бива.
Заспа за първи път от няколко дни.
Какво по дяволите строи?
О, Боже.
Здравей, скъпа.
Гладна ли си?
Искаш ли нещо за ядене?
Хайде, да видим...
Ето така.
Така е по-добре. Сега виждаме красивото ти личице.
Майка му?
Да.
Момичето ще дойде с нас. - Джудит...
Погледни я. Скоро ще умре от глад. Вземи момчето.
Аз оставам тук.
Ще можеш ли да стигнеш сам до града?
Да.
Всичко ще се оправи, синко. Всичко ще бъде наред.
Какво не е наред?
Лив замина.
Съпругата на банкера я взе у тях.
Татко, не. Нека остане там.
Досега... какво...
Банкерът ме помоли да ти дам това.
Петер... Петер!
Искам да ти покажа нещо. Виж тук.
Можем да го направим.
Добре...
Виждаш ли това? Може да продължим покрай река Есинибойн
до езерото Уинипег а после да се доберем до залива Хъдсън.
Нима не виждаш? Ще го направим.
Какво? - Ще отведем майка ти у дома.
Петер!
Какво правиш?
Децата ми тук ли са? - Г-н Соренсен... Не!
Ще ви отведа. - Не трябва да сте тук.
Петер, нямах намерение да те плаша. Съжалявам.
Трябва да се приберем вкъщи. - Г-н Соренсен.
Вземам ги с мен. - Не може да влизате тук!
Да вървим! Петер!
Ще позвъня на полицията.
Това са моите деца! Не можете да постъпвате така!
Вървете в кухнята. - Искам да ги заведа у дома!
Не може да постъпвате така! - Задръж го там.
Нямате право! - Да, 478...
Тук имаме неканен гост...
Върни ми децата ми, копеле. - Върви си у дома, Томас.
Да, но това касае децата. Той нападна съпруга ми!
Не, не, не! - Хайде, деца.
Лив, Петер, да тръгваме. - Той е в нашия дом!
Не, моля ви, не. Остави ги на мира.
Остави ги на мира! Арчи!
Татко, боли ме.
Не може да отнемете децата му.
А вие? Ще напишете ли оплакване?
Не. На него вече му е достатъчно.
Татко, къде отиваме? - Към реката.
Не можем да пътуваме без храна. - Мога да ловя риба.
Тя е твърде малка. Не може да върви.
Ще седи горе. Всичко ще бъде наред.
Ето ги. - О, Боже мой.
Каква е тази проклетия?
Приключихме с вас, Камерън. Петер, Лив, да вървим.
Каквото и да става, не намесвай децата.
Убий себе си, ако искаш, но тях остави на мира.
Елате тук.
Обещах й да отведа всички ни у дома. Хайде.
Не искам да тръгвам.
Ще се погрижите ли за тях?
Елате тук.
Слушайте.
Ще се върна и ще ви отведа.
Не, остани тук. Остани с нас...
Когато се върна, ще започнем отначало.
Татко, моля те...
Слушай. Трябва да го направя.
Разбираш ли? - Не.
Не мога да я предам отново.
Да вървим. Хайде, скъпа.
Хайде. Хайде.
Хайде!
Хайде, по дяволите!
Хайде!
Превод © puzek 2018