Сандра Бълок
Мелиса Маккарти
НЕЖНА ПОЛИЦИЯ
Демиан Бичир
Марлон Уейънс
Майкъл Рапапорт
Джейн Къртин и др.
Музика Майк Андрюс
Оператор Робърт Йеоман
Сценарист Кейти Диполд
Режисьор Пол Файг
Превод и субтитри KikoDraka
Господи! Прикривай ме. Не си ли чел ръководството?
Чакай. На три. Едно, две...
Не е за вярване!
ФБР! Не мърдайте! Ръцете горе!
Изненадка!
Огледахме навсякъде. Няма нищо. - Изглежда мястото е чисто, Ашбърн.
Май теориите ти издишат по шевовете.
Да се вдигаме, момчета. - Смяташ, че мястото е чисто?
Пак се започва. - Така каза и миналата година,
точно преди да арестувам убиеца от Ред Фолс.
Какво е това? Ребърца?
Такова ли е? Знам ли. Може би съм сгрешила.
Или пък...
Може би не.
Плик запечатан плътно с восък. Очаквах го.
Особено с месото, което да заблуди кучето.
Това би заблудило задъхания пес,
но не и мен. За съжаление не това търсех.
Така че ще ви питам директно. Има ли оръжия в къщата?
От къде на къде ще има оръжия? - Интересно.
Може и да греша. - Момент.
Може тези момчета да са прави този път.
Понякога се случват и странни неща, нали момчета?
Метеорити, комети, мъже в униформи, които не могат да преброят до три.
Толкова е объркващо. Обичам къщите от периода на сухия режим.
Знаете какво е сух режим, нали?
Някой, който си продава задника за пари?
Вие сериозно ли? - Сериозно ли?
Говорим за алкохол. Обичали са го, въпреки че не е бил разрешен.
Тези къщи са имали малки тайници, в които са го криели.
Като този.
Да не би да има нещо зад мен?
И още как. - Мамка му.
Сега можете вече да се вдигате.
Господа.
Браво на теб, балама.
Да вървим.
Да не повярваш, че е още мома.
Отдолу се намира малка гънка...
Впечатляващо. Видя ли? Погледни.
Трябва да направите разрез тук...
Удивително, нали?
Пъмпкин?
Пак ли си у съседите? Пъмпкин?
Прибирай се. Ще се видим утре.
Пъмпкин, казах ти да бягаш далеч от онази странна жена.
Хейл повишен в прокуратурата. Ще бъде определен негов заместник.
Май жена ви не обича да закъснявате. - Какво искаш?
Исках да ви кажа, че следя агентите, които сте набелязали. Наблюдавам ги.
Нарича се надзор. - Надзор, да.
Катрин, още не съм взел решение.
Разбира се. Всеки от нас заслужава този шанс.
Не съм убеден, че си най-подходящия човек за този пост.
Моля? Малко съм объркана. - Ела с мен.
Шефе, не разбирам. Разрешила съм повече случаи от всеки агент тук.
Не трябваше ли да го правя? - Добър агент си, но има и други.
Но никой от тях не реши случая с убиеца от Ред Фолс.
Не е тайна, че повечето агенти не те харесват.
Какво?
Имам куп оплаквания за арогантност, съревнование и биене в гърдите.
Трябва да престанеш.
Имаме случай в Бостън.
Федералните са прихванали разговор. Споменали са името на Саймън Ларкин.
Не знаем нито как изглежда, нито откъде се е появил. Нищо.
Мислим, че този човек му върши мръсната работа.
Джулиан Винсънт - гаден кучи син. Убиец и изнудвач.
Това е негово дело.
Проблемът, когато наоколо бродят такива е, че всички се страхуват да говорят.
Стягай багажа. Заминаваш за Бостън.
Знаеш как да се ровиш в главите на хората.
Ако искаш да пипнеш Ларкин, хвани Джулиан.
Ако се справиш, можем да обсъдим повишението ти.
Рохас ме праща. Каза, че ще бъдеш мила.
Да, миличък. Каквото искаш.
Как се казваш? - Шампаз. А ти?
Шампаз? Майка ти ли те кръсти така? - Не съвсем.
Мълинс, капитанът иска да знае кога се прибираш.
Кажи му, че ще дойда в "ебем без петнайсет".
И то, ако няма много трафик. Мерси.
Не е ли малко скъпо? - Скъпо?
Имаш ли да развалиш стотачка? - Не, миличък, нямам.
Как сме?
Не ви ща наркотиците.
Здрасти, как си? Опитваш се да се пазариш с момичетата ми?
Сводница ли сте? - Не, просто приятелки сме.
В такъв случай това си е наша работа, така че...
Нарушавам ти личното пространство? - Донякъде.
Да видим дали това ще помогне.
Просто искам да...
Хубаво е, че не купих наркотици от теб.
Представяш ли си?
Щеше да е голяма грешка. - Така е, приятел.
Хубаво си попий челото.
Виж... Не мога да не те попитам... - Давай.
Какви всъщност ги вършиш тук? - Ние просто...
Изглеждаше ми тъжна и помислих,
че мога да й помогна, ако я закарам вкъщи.
Това е хубаво. Самарянска постъпка.
Тъжна ли си? Предложи ли да те закара?
Исках да те ободря. - Чудесна идея.
Знаеш ли кой още е тъжен? Франк, тъжен ли си, че си подрискал гащите?
Кофти ден ли имаш, Франк? - Можеш да го качиш отзад.
Искаш ли да одрискаш колата на тоя човек?
Отвори задната... Франк, качвай се с омазаните гащи.
А, отключено е. Ще го натоваря отзад.
Ще дриска там, докато се почувства щастлив.
Имам кърпи... - Как ти звучи това?
Защо не ми покажеш някакви документи?
Моля ви... - Направо ще взема целия портфейл.
Слава Богу. Притесних се, че може да нямаш жена и цяла сюрия деца,
но за щастие имаш. Как се казва жена ти?
Бела. - Бела? Браво.
Може ли да ползвам телефона ти. На моя му падна батерията.
Защо ви е? - Защото го искам. Давай го!
И да мълчиш. - Няма ли... нещо като втори шанс?
Ще ти дам аз един шанс. Ало? С Бела ли разговарям?
Не, не, не... - Недей! Не прави така!
Аз съм детектив Мълинс. При мен е съпругът ви.
Да не сте капитан Спок?
За нещастие не е претърпял катастрофа.
Хванах го с проститутка.
Господи! Лъже!
Не му е за първи път, така ли?
Циври, защото му чупя ръката в момента.
Каза да не те щадя. Това е за Бела!
Осланяй се на инстинктите си, Бела.
За нищо.
Ще ти свие лайното като се прибереш. - Нищо не разбирате.
Тъкмо роди. Видях какво се случи долу. Няма да я докосвам там.
Я си откопчай колана. - Стига де.
Изглеждаш ми като разумен тип. Сваляй каишника.
Покажете малко съчувствие. - Обожавам, когато видя някой,
който след петото раждане на жена му,
се оплаква от повредената й вагина.
Значи не искаш да я докосваш?
Поне да отключа вратата...
Излизай от шибана кола!
Какъв ви е проблемът? - Така ли искаш да процедираме?
Колата пари! - Дано ти подпали пишока и макарите.
Рохас, любимият ми тъпак.
Виж какво открих. О, не, вредя на бизнеса ти. Как не ме е срам.
Не знам за какво говориш. Просто си седя тук и редя содуку.
Първо на първо, казва се судоку, тъпак такъв.
Да не казваш, че случайно си се озовал тук
на улицата с проститутките?
Защо все се занимаваш с мен?
Засрами се, задето съсипваш репутацията на почтен черен гражданин.
Да не си расистка? - Не ми ги пробутвай тия.
9 от 10, с които се чукам са черни.
Мисля, че трябва да си продължиш по пътя и да си вземеш почивка.
Успокой се, просто разпусни.
Какво е това?
Подръж за малко. - Така си и мислех.
Не ме замесвайте в това! - Млъквай!
Свършен си! - Тая е луда!
Моля ви, прилошава ми в кола! Моля ви!
Не е ли ужасно?
Сега го пипнах! - Не сте добре с главата!
Я, кой бил тук?
Бягай да те видя.
Сгащих го!
Казах ти да спреш!
Спри!
Ще ми смачкаш яйцата! - Дано!
Майната ти! Остави ме на мира!
Бела, прости ми!
Пусни ме! - Сега ще те науча, дрисък!
Кракът ми! Пусни ме! - Не!
Какво ти става, ма? - Сега ще разбереш какво ми става!
Посерко! Малък кучи син!
Престани да бягаш! - Остави ме на мира!
Махай се, махай се!
Стой! - По дяволите!
С какво ме замери, ма? - Диня.
Диня?! Егати! Знаех си, че си расистка!
Всъщност опитах да те прегазя. Сега каква съм? Я, какво си намерих!
А дори нямам рожден ден днес. - Подхвърлила си го!
Млъквай, преди да съм те смачкала като динята! Ставай!
Федерално бюро за разследване, Бостън
Б. Б. - Да?
Федерален агент Сара Ашбърн, от офиса. - Как сте?
Ще ми трябват досиетата на всички трафиканти в района.
Знаех, че ще идвате и се подготвих.
Ще ви покажа бюрото. - Не е нужно. Няма да се застоя.
Ще прегледам документите.
Ашбърн!
Добре ли сте? - Какво има?
Един от дилърите е заловен в участъка в Източен Бостън. Казва се Рохас.
Много благодаря. - Късмет.
Не опира до късмет, приятел.
Беше почти "яко".
Почти.
Бостънска полиция, Зона F, участък G-5
Хайде де.
Ще успея ли да паркирам днес?
Най-после.
Щях да паркирам там.
Връщай се в колата!
Смотла!
Мамка му!
ФБР. - Трябва да се разпишете.
Капитан Уудс?
- Боже.
Моля? - Как мога да ви помогна?
Специален агент Сара Ашбърн. Разбрах, че сте задържали дилър на име Рохас.
Да, но детектив Мълинс отиде да обядва.
Сигурна съм, че той няма да има против. - Той е тя и не й се месим в делата.
Да ви кажа какво мисля аз. Всяка секунда, в която висим тук
е възпрепятстване на федерално разследване.
Бъдете така добър и ме заведете при господин Рохас. Благодаря.
Специален агент? - Да.
Насам.
Специален агент? - Да.
Специален агент?
Мамичката му!
Ще те обвинят в притежание с цел разпространение.
Така е според чл. 94, ал. 328.
Имах само един джойнт и няколко дози кока. От кога това е незаконно?
Отговорът е "открай време".
Предвид криминалното ти минало, те чакат 25 години и парична глоба.
На кой му пука за глобата? Това са 25 години!
Както и да е. Да видим какво ще произлезе от това.
На какво ти прилича? На мен на някой,
който не обича да продават на територията му.
И все пак си тук и си жив. Защо ли е така?
За кого работиш? - За никого.
Ако ти кажа, ще ми разпарчетосат задника на милион части.
По дяволите!
Копелдачка!
На мама ти... Да ти го натъпчат в поздера!
Ще ми паркираш на мястото. Мамичката ти!
Спихната, костюмирана спрънджа! Мамка му!
Казах й да не паркира там.
Това не означаваше да ми заема мястото.
Не искам да лежиш.
Не искам да те накълцат на милион парченца.
Мога да те защитя, но трябва да ми помогнеш.
Ще помогна. - Така ли?
Да. - Къде мога да намеря Джулиан?
Не контактувам с него. Получавам стоката от кучка на име Татяна.
Би ли ми я описал? - Кафяви очи...
Има голям задник и цици...
Големи цици... - Добре.
Не можеш ли да си малко по-конкретен?
Ей, толкова големи цици.
Разбрах. Благодаря.
Язък!
Да не сме на състезание за вицове? Изчезнете ми от пътя. Вземете си стая.
Тим, дължиш ми 40 кинта. Утре ще са 60.
Педал скапан.
Защо килията е празна? Какво ти казах за местенето на затворника ми?
В стаята за разпити е.
Какво дири там, след като аз съм тук?
Дойдоха да го разпитват. - Кои са "те"?
Дано се е появила втора аз. Така ли е?
Една дама... - И аз съм дама. Идвала ли съм?
Не, друга дама. Беше мила.
И аз съм мила, мамка ти. Защо е била мила с теб?
Изнуди ме да й дам ключа. - А аз ще те принудя да се наведеш,
ще бръкна в джоба ти през задника, ще взема ключовете за у вас,
после ще дойда там, ще вляза през главния вход и ще те убия, докато спиш.
Вече имам ясна представа...
Госпожичке, здраво си загазила. - Моля?
Прекарах последните 30 минути в размисли как да те пречукам.
Извинете, познаваме ли се?
Тая адвокатката ти ли е? Да не продава евтини костюми?
Аз съм агент Сара Ашбърн. С нещо да ви помогна?
Да. Целият ти образ да стане и да се махне, защото стаята е моя.
Чакате да ви разпита детектив? - Аз съм детектив и арестантът е мой.
Сега разбрах. Г-н Рохас ще продължи да бъде разпитван от мен.
Няма. - Въпрос на юрисдикция е.
Няма да го бъде. - Възраженията ви ще се вземат предвид.
Ако сте съгласна, бихте ли затворили вратата след себе си?
Ще я затворя отгоре ти. Легни и си сложи главата тук.
Ще ти я затворя 157 хиляди пъти.
Мамка му, момиче, по-добре бягай. - Ти си затваряй хралупата.
Бягай като от дявол. - Млъкни!
Хайде, ще решим проблема отвън. - Няма да идвам отвън.
Вдигай се и идвай навън. - Няма да го направя.
Добре. Ще го направим вътре. - Може ли някой да я изведе от тук?
Душевните заболявания не са срамни. Срещат се доста често.
Ще те цапардосам. - Не няма. Моля те, недей.
Ще те напердаша и ще ти откъсна глупавите копчета.
Не си приближавай пръста. Не ми докосвай копчетата.
Не ми ръкомахай с ръчички.
Хей, престанете! - Ще ти изскубна перуката!
Спрете! И двете веднага в кабинета ми!
Не, не са тук.
Нищо не мога да направя, Мълинс. ФБР поеха случая.
Тук също ги няма. И тук. - Ще престанеш ли?
Какво прави?
Търси ми топките.
Някой да е мяркал топките на капитана?
Ей, толкова големи, че и по-малки.
Като фъстъци са, даже като сачми.
Представете си топките на някой мишок, но на половин размер.
Изключително миниатюрни. Свръх ситни момичешки топки.
Ако откриете тези свръх малки топки, които почти се губят от поглед,
ми кажете да му ги пъхна обратно в скротума.
Престани, Мълинс. - Направи нещо за разнообразие.
Какво искаш от мен? - Да ме подкрепиш,
вместо да ме разочароваш като всички останали.
Много професионално.
Сега ще ти покажа професионализъм. Ще ти помогна да си вдигнеш чантата.
Много зряло.
Ще ти събера боклуците.
Имам страхотна новина! Намерих му топките.
Измий си скротума и си ги пъхни обратно.
Ченге на годината. Продължавай така.
Тази работа ще ме съсипе.
Знаете ли на колко години съм?
58? - На 43 години съм.
Винаги обичам да закръглям.
Имам 5 годишен син, който ми вика "дядо".
Та значи, сър... Ако просто...
Знаете... Ако я държите далеч от мен...
Ще ви бъда много признателна.
Откраднала ви е ключовете, нали? - Да. Къде мога да я открия?
Сигурно е при О'Фланеган. Това е бар надолу по улицата.
Особено място и ви препоръчвам да носите бронежилетка.
Г-не, това място отворено ли е? Има ли някъде врата?
Бихте ли ми я посочили?
С пръст, ако обичате.
Много ви благодаря.
Край с игричките. Дай ми ключовете. Веднага!
Боже мой! - Да не си изгубила нещо?
Простете ми.
Много държиш да затвориш някой като Рохас и да ми изгубиш времето,
вместо това да спра дилъра, който е много по-опасен
и който снабдява хората като Рохас.
Пълни говна. Кой е той? - Така ли мислиш?
Искаш да видиш малко изпражнения? - Казах, че са говна.
Все едно как ще ги наречеш. На какво ти прилича това?
Хубаво ли го видя? - Моля ви, с дете съм.
Много се извинявам. Чакайте малко. Това е бар.
А, не, без такива. Не, не, не. - Защо не съм чувала за Саймън Ларкин?
Вероятно, защото ФБР знаят повече от теб.
Имам право да знам за всичко, случващо се в квартала ми.
Всъщност нямаш. Искаш да знаеш,
но нямаш правомощията за информацията в тези досиета.
Добре, де, имаш право.
Когато става въпрос за лоши неща в квартала, ставам малко емоционална.
Не трябваше да отварям досиетата. Прекалих.
Приемам извинението ти.
Трябва да разбереш, че това е много значим случай,
информацията е със секретна класификация и са нужни правомощия...
А аз нямам такива. Нямам...
А ти си... леле... от ФБР. - Да.
Същински ангел на закона. - Е, това беше малко...
Само трябва да разпериш крила...
И... - Ценя сравнението.
Хей, я не се бутай!
Ти не се бутай! Аз съм федерален агент.
Нима? Познай какво. И аз съм федерален агент.
Работя за пощенските служби.
Благодарна съм за работата, която вършиш долу на земята.
На бас, че е така. - Май никой няма да получи поща днес.
Затапиха те, Пати, дърта пиянке.
Яж ми путката, шундо!
Значи помежду ни всичко е наред?
Благодаря. Америка ти благодари.
И аз на нея. - И тя на теб.
Благодаря.
Лек ден.
Тъпачка.
Как я караш, Джейсън?
Искаш ли да си поговорим за Саймън Ларкин?
Не съм го чувал. - Не ме лъжи, мамка ти!
Брат си ми и знам кога ме лъжеш.
Аз съм най-долу в йерархията.
Чувал съм за Ларкин, но не съм го срещал.
Той е звяр. Трябва да внимавам да не се срещнете.
Какво? Ще отскочиш до Бостън да арестуваш наркодилър?
Възможно е. Не ме ли познаваш?
За съжаление. - Млъквай.
Утре ще изляза, ще се прибера вкъщи
и всичко ще бъде наред. Обещавам.
Не ме приближавай, ако не те очаквам! - Господи Боже! Да не си диво животно?
Каза, че няма да се намесваш и къде те намирам? Тук.
Точно пред апартамента на Татяна.
Живея тук. - Да, много смешно.
Знаеш ли защо не е смешно? Защото открадна секретно досие на ФБР.
Странно, но не си спомням такива неща. - Ще го кажа само още веднъж.
Отдръпни се, полицай. - Начукай си го, полицай.
Вече прекрачи границата. Звъня на шефа ми.
Направи го, щръкнала цицке.
Шибанячка! - Невероятно.
Хейл. - Ашбърн е, сър. Ще ви помоля
да отстраните един служител от разследването ми.
Ашбърн, защо е такъв проблем за теб да работиш с местните?
Не е така, сър. Знам как звучи казано от мен,
но имам усещането, че това същество е психически нестабилно.
Според думите на шефа й е израснала на тези улици и познава всички.
Това е катализаторът на разследването.
Сър... - Не, не, не. Сработете се.
Покажи ми, че можеш и ще преразгледам повишението ти.
Сър, не е нужно да й отнемате значката.
Мисля, че можем да се спогодим. Добре.
Благодаря. Дочуване.
Слушай.
Мисля, че двете не подходихме правилно една към друга.
Не знам за шефа ми, но аз знам, че имаш ресурси и познания за района.
Това може... да бъде полезно. - Може.
Нямам против да работим заедно.
Не ми трябваш, за да опандизя Ларкин.
Въобще нямаше да знаеш за него, ако не бях аз.
ФБР добиват информация, която ти не можеш. А там има още страшно много.
По-скоро се надявах да чуя: "Нуждая се от помощта ти, Мълинс."
Няма да го кажа. - Връщай си задника в колата, тогава.
Това е нелепо. Аз съм агент, ти си детектив...
"Нуждая се от помощта ти, Мълинс." - Нуждая се от помощта ти, Мълинс.
Да не сме на купон за шептящи?
Искам да се чуе до третия етаж.
"Нуждая се от помощта ти, Мълинс." И да има ехо на Мълинс.
Нуждая се от помощта ти, Мълинс. Мълинс... Мълинс...
Мръдни се. Господи. Ти си досадна по природа.
Ще работя с теб, ако изясним, че случая е мой.
Да, само че не е... съвсем...
Радвам се, че си съгласна.
Внимавай, идва кола!
Отдръпни се!
Остави на мен.
Госпожо... - Просто продължавай.
Нека аз я интервюирам.
Интервюираш? Да не си Барбара Уолтърс?
Мислех, че ще нахлуем и ще й подпалим орталъка.
Какво трябва да значи това?
Ние двете сме жегата. Влизаме там, разпитваме я, плашим я до смърт.
Вече не казваме разпит. Прекалено агресивно е.
Правило първо. Яж петлето, не дръжката. - Звучи тъпо.
Целта е да покажеш личен интерес, защото така предразполагаш субекта.
Така ще направя оценка на личността въз основа на теорията на Майер Бригс.
Нещо като тематичен тест за възприятие...
Но не искам да те отегчавам. - Господи, и все пак успя.
Само и само, да не ми се обясняваш повече, ще те оставя да се пробваш.
Защото си по-стара. - Господи.
Татяна Крумова? Агент Сара Ашбърн и... - Детектив Мълинс.
Искаме да ви зададем няколко въпроса, ако ни отделите малко време.
Сега моментът не е подходящ. Приготвям масло.
Какво ще кажете да дойдете друг път? - А какво ще кажеш за сега?
Точно сега!
Благодаря ви, Татяна. Много мило, че ни поканихте.
И така. От колко време живеете тук?
Откакто се преместих.
Това много ни помогна.
Може ли да сте по-конкретна?
Какво работите? - Знам какво работи тая тъпачка.
Какво знаеш, тъпачке? - Петлето, вместо дръжката.
Името ти е българско, нали? - А не бе, френско е.
Не разбрах какво каза. - Много ти е добър българския явно.
Това беше съвършен... - Тоест не разбрах какво имаш предвид.
Защо да ходя в затвора? Не правя нищо нередно.
Значи е разбрала какво казвам, но не е разбрала контекста.
Добре, Розета Стоун, времето ти изтече.
Господи. Тоя диван е видял много порно.
Какво? Не ти е удобен? Не те удовлетворява?
Ще се удовлетворя, като те наритам в задника.
Това много ще ме удовлетвори. Не ме ръчкай.
Слушай, Татяна, искам да поговорим сериозно. Става ли?
Давай.
И двете знаем, че смъркаш по цял ден.
Разбирам те. И аз бих искала да седя по бельо тук, да си вдигам краката,
да забия някого, да се чувствам гот, едно студено питие, да гледам анимация,
да имам цяла торба с кока, да си пъхна лицето в нея
и да я смеся с малко Риталин. Рай на земята, нали?
Естествено. - Цяла седмица бих го очаквала.
От къде е това? "Тренировъчен ден"? - И цял уикенд ще го правя.
Но ти, парцал такъв, го правиш отдавна.
Време е да си отвориш устата и да ни кажеш това, което искаме да знаем.
Имаш право. Ще си отворя устата:
Изчезнете от дома ми! Как ви се стори това?
Вън, мамка ви!
Добре. - Не бива да пушиш, защото...
е лош навик и половината ти червило остава по филтъра.
Имам пралеля, която почти остана
без зъби, заради цигарите. - Ще го имам предвид.
Заради боевете също, но основно, заради цигарите.
Време е да си ходим.
Това не е изходът.
Да ти виждам ръцете! Не мърдай!
Това "мулето" ли ти е? - Това е майка ми!
Как това е излязло от задника ти? - Разби ми вратата!
Успокой се. - Кой сере на затворено?
Вън! - Хората го правят.
И не пипай чуждите гащи! Вън, слон в стъкларски магазин, махай се!
Какво ви прихваща?
Захапа дръжката без петлето. - Взе ли фаса или не?
Да... разбира се.
Свих и този кибрит. С логото на клуб "Еко" е.
Дай ми го! - Ти сериозно ли?
Сериозна съм. Да идем да ги проверим.
Момент. Пипах й гащичките. Искам да си измия ръцете.
Чакай малко. Тук ли живееш? - Нали ти казах.
Прозорците ти са... покрити.
Не е, защото нямат стъкла. Просто нямам покривала за прозорци.
Имаш предвид завеси?
Все тая.
Това е семейството ми.
Сладури. - Искаш ли нещо за ядене?
Може да има останал сандвич от оня ден.
Не, мерси. - Съжалявам, но нямам скъпарска храна.
Не искам да бъда груба,
но някой може да хване инфекция тук.
Коя точно част не беше груба? - За твое добро го казвам.
Например вратата. Няма никаква ключалка на нея.
Може да се влезе по всяко време. Не е безопасно...
Никой няма да влезе, защото знаят какво си имам.
Господи. "Марлин" 18-94 CB?
Това да не е FMPS-90? - Да. И то добър.
И всичко това в дома ти? - Обаче не спомена моето бебче.
Моята радост и гордост.
Този красавец може да изпари цял басейн.
Ако басейнът не ти трябва вече.
Няма майтап. - Яко, а?
Как да устоиш на такова?
Не можеш, освен ако не си сухарка.
Това май е от Втората световна война.
Боже! Това понякога тиктака. Прибери го лекичко. Леко!
С половин бързина.
На половина!
Не го клати и си прибери кутрето.
Купих го от eBay. Трябваше да е по-голямо и хубаво.
Ще го върна с рекламация.
ДИЛЪР
ДОСТАВЧИК
ДИСТРИБУТОР
ЛАРКИН
Дами, това са резултатите от кибрита и цигарата, които взехте от Татяна.
Имаме два различни отпечатъка. Първият е направо кошмар.
Безразсъдно шофиране, побоища, палежи.
Боже! - Ти сериозно ли?
Кой е този льольо? - Асистентът ми.
Нали знаеш, че съм агент? - Палежи?
Беше нарко лаборатория.
Усещам, че трябва да ти изчета досието...
Аз усещам, че трябва да стоиш далеч от делата ми, за да не ти избия зъбите.
А отпечатъците от цигарата? - Ханк Лесоа, местен бизнесмен.
Свързан е с нарко бизнеса, черния пазар и проституцията.
Съсобственик е на клуб "Еко". - Май открихме дистрибутора.
Би ли ги отдръпнала малко? - Да отдръпна кое?
Хей, не смей да пипаш.
Гърдите ти навлизат в пространството ми.
Не ми пипай зърното. - Тогава не си го развявай.
Вече сме квит.
Май обича да говори. Подслушваме ли му телефона?
Невъзможно е. Сменя си картата всяка седмица.
Докато му хакнем номера и вече е с нов.
Ще му сложим "бръмбар". Искам да знам какво ще каже.
Върви издействай съдебно разрешение. Ние ще го поставим.
Ако ще ме командориш, първо ме покани на вечеря.
Не. - Добре. Чудесно. Заемам се веднага.
Трябва да поработиш над техниката. Това беше слабичко.
Не бях ли очарователен?
Чак ми е жал за теб.
Лесоа е съсобственик в клуб "Еко".
Ще го наблюдаваме и ще мислим как да му поставим "бръмбара".
Разкажи ми за мястото. - Долнопробно заведение в центъра.
Не съм била вътре, но съм виждала опашката пред входа.
Викали са полиция, заради сбивания... Мамка му!
Какво има? - Не гледай натам!
Преструвай се, че говорим. - Здравей, Шанън.
Здрасти, Робин. - Изкарахме хубава вечер заедно
и после просто изчезна. - Знам. Нали бях там.
Ще излезеш ли с мен на вечеря или кино?
Осъзнаваш ли колко жалко звучиш?
Там някъде те чака някое момиче, но това не съм аз.
Може би е тя. Женствените й части са като стар таван -
пълно е с изгорели коледни лампички и стари обувки.
Защо не й го разчистиш?
Това е изопачено описание на вагината ми.
Какво беше това? - Спах с него веднъж
и сега иска да се женим. Господи. - Знам за какво говориш.
Коя е тази? - Майка ми.
Клуб "Еко"
Ортис се готви да батира. Върланбър е питчер.
Ниска топка между краката на Кабрера!
Педроя бяга към втора база, плъзва се и...
Какво ще кажеш да ти разкажа за себе си?
Боже! - И така. Дипломирах се в "Йейл",
работя в бюрото от 12 години,
готвят ме за повишение, защото залових убиеца от Ред Фолс.
Не казаха ли, че е невинен? - В затвора е от 11 месеца, така че...
ще да съм ужасен човек, ако това беше вярно.
Не и ако кажеш на съдията, че си преебала нещата.
Но аз не съм ги... таковала.
Виж, не е нужно да се потиш пред мен. - Не се потя.
Интуитивна съм. Казвам, каквото чувствам и обикновено съм права.
Ако щеш го приемай. - Не го знаех.
Ето го нашия човек. - И сама го видях.
Ето го. Ето там.
Ще трябва да минем през охраната.
Няма да е нужно, защото той ще дойде при нас.
Какво? - Извинете. Направете път.
Нещата ще се случат бързо. Когато включа аларма,
тълпата ще се насочи към двата изхода, а той към най-близкия - североизточния.
Ще се блъсна в него, ще взема телефона и ще поставя "бръмбара".
Ще му кажа, че го е изпуснал - така наречената "телефонна клопка".
Разбрах. - Добре. Започваме.
Вътре няма никакви жици.
Какво е това? Дъвка? Пластилин?
Не го пипай. Използван презерватив е.
Тръгна.
Трябва да отидем там и да завъртим дупета като другите мацки.
Като танцуваме, ще се доближим до него. Фантастична идея.
Отивам. - Господи, не!
Какво? - Не прави нищо неестествено.
Да намерим тоалетната. - Казах ти, че не ми се ходи.
Питала ли съм те дали ти се ходи? Ще ни убият, заради теб.
Не се вписваш. Махай тъпото сако.
Сакото е хубаво... - Приличаш на инкасатор от данъчното.
Сваляй го! - Това е глупаво.
Сакото не струва. - Добре де, свалих го.
Изнервяш ме само като те гледам.
Откопчай копчетата. - Аз съм федерален агент.
И приличаш на такава. Мислиш, че като му налетиш няма да се усети?
Как е така? Добре ли е? - Според мен става по-зле.
Страхувам се, че дори да се пуснеш по бикини, ще приличаш на шибан банкер.
Трябва ли да използваш такъв език? - Опитвам се да ти привлека вниманието.
Подозирам, че лицето и това, което се крие отдолу не са толкова ужасни.
Държа да отбележа, че се обличам по устав.
Схванах. Когато това...
започне да бърбочи,
и като капак сложим сухарския костюм отгоре
и ето ти истинска страстоубийка. Ще ти помогна.
Какво правиш? - Няма ли да млъкнеш?
Господи! Донесох си само 5 такива ризи. - Млъкни или ще нарежа и другите.
Ужасна материя. Просто ще махнем ръкавите.
Беше ми от любимите ризи. - Махни ръкавите.
Изглеждам, все едно са ме нападнали. - За това не съм виновна аз.
Аз ли съм виновна? - Да се погрижим за долнището.
Не ми съсипвай дрехите!
Правя ги на къси гащенца. Всеки ги обича.
Боже! Стой и не мърдай! - Само недей...
Чувствам се странно... неловко. Не ме пипай в тази област.
Тогава не клякай, за да не засмучеш ръката ми с нещо.
Не ми събувай панталоните.
Божичко! - Какво?
Какво е това? - Престани!
Това е ластичен клин. Прибира всичко на мястото му.
Защо? Какво може да изскочи от там? - Нищо, просто придържа нещата...
Нещо медицинско ли е? - Не е медицинско, просто...
държи всичко там, където му е мястото.
Трябва да проветряваш някак фурната. Там е задушно и горещо.
Има си достатъчно проветрение. - Оттук усещам горещината.
Тогава защо не ми накълцаш и клина, че да ми видиш и останалото?
Престани! Приключихме!
Твой ред е. - Аз нямам нужда от това.
Сексуалността ми се изразява чрез емоциите.
Когато започна да танцувам, ще схванеш.
Значи аз трябва да изглеждам така, а ти не?
Знам, че не е честно.
Господи. - Дай да ти натъкмим гривата.
Има си някакъв собствен стил.
Трябва да оправим тая разплетена дамаджана. Наведи се.
Защо? - Приличаш на Дарт Вейдър. Наведи се.
Всемогъщи Боже!
Набързо ще те оправя с пръсти.
Какво ще направиш? - Ще те оправя с пръсти.
Какво ще рече това? - Не това, което ти се иска.
Разбий ги!
Какво си зяпнал? - Харесва ми как гащенцата й
карат шортите ми да се чувстват. Прозвуча по-мръснишки, отколкото исках.
Промених си мнението за гащетата. Да продължаваме.
Господи. Край с нас.
Отпред и вдясно. Да го направим.
Пъхни се там.
Влизай! - Как?
Махни си ръцете от нея!
Направи "телефонната клопка" - Не мога от тази позиция.
Не, не и не!
Ще пробвам пак. Отстрани я.
Добре, а ти не се дръж като шибана бавачка.
Снимчица! Мамка му! Някой ми бутна телефона.
Аз ще го взема. Пусни го!
Мерси, братле. - Глупак!
Жадна съм. Престани! Престани!
Ще те убия, смотаняк! - Къде отиде той?
Пъхай се там! - Опитвам се!
Боже, край нямат!
Движенията ти са откачени. Харесват ми.
Имаш мека коса. - Да, танцът на шампоана!
Използвай си циците!
Виждаш ли какво имам? - Боже!
Виждам и ми харесва. Страшна си, кукло.
Какво става?
По дяволите.
Точно така.
Здрасти. - Здрасти.
Ти си първата 40-годишна, от която ми става.
Чудесно. - Искаш ли питие?
Може би.
Това е единственият стимул на момичетата.
Гадост! - Всяка вечер тук се пълни с момичета,
облечени оскъдно и с цял тон грим, приличащи на шибани гноми.
Мразя ги тия. - Не ги храни след полунощ, нали?
Защото ще се превърнат в уличници.
Дай едно уиски.
Забелязах, че този лъв...
Кой, по дяволите, е сложил лъвове там?
14 долара. - 14 долара?
Да не е магическо?
Ще получа ли и мотор с него? Да не е поднесено в сандалите на Исус?
Може ли да ти седна в скута? - То се знае.
Харесва ми накъде отиват нещата. - И на мен.
Познавам Сиъл. Може да дойде. - Би било чудесно.
После ще има голям купон...
Извинявам се.
Съжалявам. - Нафиркана кучка!
Разкарайте я, момчета.
Много съжалявам.
Аз съм пони!
Махнете я оттук. Заведете я вкъщи.
Утре аз ще шофирам училищния автобус. Моя ред е. Аз съм на ред.
Нямам номера ти. - Аз ще те намеря.
Беше готино, нали? - Бих добавила, че бяхме страхотни.
Нали? Дай пет. - Пет.
С ръка.
Недей. - Какво?
Караш ме да се чувствам странно.
Толкова се опитвам да не те харесам, а ти правиш задачата невъзможна.
Какво става? - Имаме компания.
По дяволите! - Дръж се! Ще се отърва от тях.
Искаш ли аз да карам? - Бях толкова добра на автополигона,
че всички ме помислиха за инструктора.
Избягай им! - Какво си мислиш, че правя?
Престани! Ще се справя!
Дръж се!
Ето така се прави.
Добра работа. Чак се изненадвам.
Приятелите ни се върнаха. Аз ще се заема.
Какво правиш? - Ще видиш как се прави.
Какво правиш? - Внимавай!
ФБР, хвърлете оръжията! Господи!
Какво е това, по дяволите? - Не знам.
Специален агент Гарет, отдел за борба с наркотиците!
Не, наистина. Кои сте вие? - Да не си глуха?
Нали току-що ти казах! Хвърлете оръжията!
Веднага! - По дяволите!
Съжалявам за преди малко. Помислих ви за убийци.
Заради оръжието. - Заради зловещия ти вид.
Да, схванах. Щом съм албинос, няма как да не съм от лошите.
Не... - Да. Да.
Да, но съм от ОБН! И нека ви кажа нещо.
Два месеца висим пред този клуб, а вие се появявате като някакви аматьори
и едва не провалихте мисията ни!
Очевидно не знаете с кого говорите. Аз съм специален агент Сара Ашбърн.
Убеден съм, че досието ти е впечатляващо.
Също като облеклото ти. Много секси панталонки.
Следващия път си обръсни краката над коляното.
Съвети за външния вид ли ще даваш? Искаш ли да ти дам огледало?
Чуйте ме. Нямам нищо против жените на работното място.
Моите уважения, но проблемът с вашия пол е,
че прекалено много се вълнувате и позволявате на емоциите
да надделеят над хормоните ви
и докато се усетите, се натискате с лошия на шибания му диван.
Моите уважения към теб, но коя е жена ти?
Петкилограмов чувал брашно с дупка?
Слушайте, седим натъпкани в този ван от два месеца.
Няма да ви позволим да изникнете от нищото и да оберете цялата слава.
Не искам въобще да ви виждам. Имаме информатори из целия град.
Не искам вие двете и вашия естроген да ми се мандахерцате наоколо,
да се появявате посред бял ден и да ни прецаквате труда,
защото ние ще затворим тези типове. - По дяволите.
Да ти го начукам, мадурко! - Мечтай си за рождения ден, сладурче.
Да ви няма.
Това не е краят.
За твое сведение, жените се раждат с косми на краката.
Няма нужда да спираш. - Чакай. Какво правиш?
Ще ми кажеш ли какво стана там? - Нищо.
Видях изражението ти, докато гледаше кадрите.
Изглеждаше така, сякаш си познала някого. Може би брат ти?
Не си прочела това на лицето ми.
Чела си ми досието, нали? Господи!
Да, четох го. Мое задължение е да знам всичко по случая,
включително с кого работя. - Това не ми допада.
Трябва да говорим с него утре.
Къде е? - Сигурно при родителите ми.
Тогава да посетим родителите ти.
Не. Не мога да отида там.
Защо? - Аз го опандизих.
Както и да е.
Прозвуча така, сякаш ми е харесало.
Забърка се с шепа лоши хора.
После започна...
... да се дрогира. Трябваше да го измъкна от там.
По ирония на съдбата повечето стават зависими именно в затвора.
80-85% от хората се нуждаят от лечение, след като са лежали.
Мразя те. - Знам.
Не се доизказах. Исках да кажа, че...
Защо просто не млъкна?
Какво правиш? - От плат са. Харесват ми.
Можех да те застрелям. - Извинявай.
Не обичаш ли да ти нарушават личното пространство?
Стига. Едва надзърнах в досието ти.
А ти нахлу в дома ми. - И аз искам да знам с кого работя.
Малко ми е неудобен фактът, че пътуваш с трофеите си.
Не е това, което си мислиш. Наеха ми апартамента, а това е всичкия ми багаж.
Тези четири кашона? Това е целият ти живот?
Да. - Боже!
Тъжно. Все едно да изхвърлиш боклука, а гюмът да се закачи и влачи след теб.
Кой го казва. Ти използваш тензух за кафе, вместо тоалетна хартия.
Така или иначе ги купувам. Вършат ми работа и за двете.
Не са направени за това. - Ти пък си много изискана. Виждам.
Май си била готина в гимназията, а? - Да бях, но...
Била си значи. Това момиче тук е всичко друго, но не и готино.
Любимото ми е, че имаш само две послания и то от учители.
Г-жа Бъркс е написала: "Приятно лято".
Много мило послание. А най ми харесва това:
"Нещата ще се подобрят".
Сега вече сме квит. - Както кажеш.
Видях, че имаш котка.
Да. - Тук ли е? Искам да я погаля.
Избяга още в Ню Йорк.
Боже! Това ще ме просълзи.
Беше си... загуба.
Котката е видяла скапания ти живот и си е казала: "Не, благодаря.
Вдигам чукалата."
Да, все още малко скърбя.
Този тлъст пухкавел е задник. Това е той. Майната ти!
Майната ти! Това бих казала на тая котка. По дяволите.
Животът е толкова отвратителен.
Не ти дава да задържиш една котка. - Малко ме боли.
Заради мъката е. - Не е мъката. От тупането е.
Добре, не се лигави. - Благодаря ти.
Хубаво. Трябва да тръгваме.
Трябва да се преоблека първо. - Че какво им е на тези?
Това е пижама.
Ще ме извиниш, не знаех, че спиш с костюм.
Хайде, отивай да се премениш.
ДОБРЕ ДОШЪЛ, ДЖЕЙСЪН
На това място ще се държиш цивилизовано!
Бъди ми майка поне веднъж в живота си.
Чудесно. Пристигна и шибанячката.
Я, по-спокойно. Здрасти, тате.
Здравей, котлетче. - Виж кой бил тук.
Предателката се завърна. Дошла си да арестуваш още някого от нас ли?
Вчера видях майка ни да хвърля кутийка от кола, без да я рециклира.
А татко... сряза кабелите на съседите.
Стига, Марк. - Можеш да му снемеш отпечатъците.
Не е лошо решение. Току-виж си получила повишение.
Пити, колко песни свали незаконно от интернет? Пет хиляди?
Десет, даже двадесет хиляди. - А Майк открадна лаптоп оня ден.
Работих на тъпанарите шест седмици. Изработил съм си го.
И то без здравни осигуровки. А ти, можеш да извикаш специалния отряд.
И би трябвало, защото чух ужасни факти тук.
Тарталетите! - Започва се.
Що за животно би хвърлило собствения си брат в затвора?
Ето това тук. - Млъквай!
По-скоро му спасих живота. Само аз се опитах да го измъкна от улицата.
Никога не арестувай член на семейството.
Коя си пък ти? - Това е Джина!
Кажи на Джина, че ще я удуша!
Само да я докоснеш и ще си имаш работа с мен!
А ти пък коя си? Ще те убия и после ще пречукам нея с трупа ти!
Всички да се успокоят. Шанън е права.
Тази не трябва да се меси в семейните дела.
Тази? Защо говориш така за приятелката ми?
Защото дойде на вечерята на майка ти по анцуг.
Това е марков анцуг, на който не пише "влез в мен" на задника й.
Задникът й се развява, а циците й са на масата...
Добре дошла! Идваш да ме арестуваш?
Надявам се, че не. - Да не продавате библии?
Не... Това е Ашбърн.
Да вървим. Трябва да поговорим.
Сядай!
Достатъчно. Престанете.
Това е... една от най-добрите спортни картини на Исус, която съм виждала.
Много е добра.
Какво търсиш в клуб "Еко"? - Да не си ми майка?
Следиш ли ме? Откъде знаеш, че съм бил там?
Защото знам всичко. Пак ли работиш за онези?
Не. Тоя тип Джулиан ме изпрати там,
защото иска да работя за него, но аз отказах.
Ще си намеря почтена работа
и всички ще са доволни. Разделихме се по приятелски.
Да не си "Нарк"? - Моля?
"Нарк" ли си? - Нак? Не знам какво е това?
Да не говоря скапан японски? Ще ти го кажа по-бавно.
Си... или не си...
от "Нарк"? От шибания "Нарк"?
Като Джони Деп от "Внедрени в час". - Разбрах. Отдел наркотици.
Да, "Нарк". Аз какво казах?
Не чух "р". Разбрах "нак"...
Казах ясно "нарк", нали?
Защо носиш риза с дълги ръкави? Горещо е.
Настинал съм и...
Искаш ли да ти счупя пръстите? - Не, не! Милост!
Не е това, което изглежда. Джулиан иска да работя за тях. Харесват ме.
Кажи ми къде мога да го намеря. - Не. Не се меси.
Те са ненормалници. Ще те заколят, застрелят или нещо по-лошо.
Кажи ми всичко! - Не знам нищо.
Сал Нотели.
Знаеш ли го? - Естествено, че го знам.
Щеше да открадне голяма пратка, затова го очистиха.
Сега е в багажника на кадилака си под един мост.
Не излизай от къщата. Ако го направиш, ще те нараня по-лошо от тях.
Каква си? С какво се занимаваш? - Специален агент съм.
Специална като бавноразвиваща?
Ние използваме израза "със специални нужди".
Всъщност имам висок коефициент на интелигентност.
Момче ли си или момиче? - Основателен въпрос.
От женски пол съм.
Без майтап? - От глава до пети.
С оригиналните чаркалъци? Никакви операции?
По рождение. - Как си бръснеш лицето така гладко?
Трябва да вървя. Ще се върна, за да... - Мерси, че намина.
Определено е Сал Нотели. - Един куршум в главата.
Необичайно цивилизовано. - Отрязали са му и езика.
Така ли? Падат си по посланията.
Намерихте ли езика? - Естествено. Беше му напъхан в ануса.
Интересно послание.
Върхът на езика се подаваше от ректума,
сякаш са искали задникът му да се оплези на полицаите.
Бяха ли нарисували ококорени очи на бузките?
Не. - Изпуснали са добра възможност.
Щеше да е забавно.
А може пък да са искали да ни пуснат език.
Не го прави повече.
Къде са му вещите?
Някакви доказателства къде е бил убит?
Тъкмо започваме разследването.
Ако има следи, които да ни подскажат, ще ги открия.
Какво е това? Кокаин? - По-скоро е някакво покритие.
Същата субстанция беше открита по обувките
и на другите жертви. - Епоксиден прах.
Именно. При това съдържаше еднакви съставки.
Тоест... - Били са убити на едно и също място.
Именно. Проверих. Има три места, с наличието на същата субстанция.
Фабрика за бои. - Кой пък не би се сетил?
Погледнете.
На това място... - Са открили телата на жертвите.
Именно. - Подозирах го.
Фабриката е била собственост на човек на име Лийф Са...
Сагълминт? - Санбертин... сън?
Сантино. - А, да, Сантино.
Това да не е съкратено от Сагълминт? - Дай ми адреса на фабриката, веднага.
Извинявай, Ашбърн, но се чудех дали...
Не го приемай лично, но си имам принципи.
Не излизам с колеги, така че...
Просто исках да те помоля да не ми държиш такъв заповеднически тон.
Да, разбира се. - Стана разминавка.
Няма. Защо да го правя?
Да, защо ли? - Не го правя.
Ще тръгваме ли към фабриката? - Изяснихме ли се тук?
Защото ситуацията стана неловка. - Всичко е наред, нали?
Добре сме си. - Подкрепям.
Да не влошавам нещата... - Да вървим към фабриката.
Не излиза с колеги, така че си спести усилията.
Млъквай!
Каква е тая простотия? Престани!
Прикривай ме и поеми вляво. - Защо просто не го кажеш?
Приисква ми се да те гръмна.
Да не си глух? Не говориш ли английски?
Принуждаваш ме, човече.
Джулиан, съжалявам.
Постъпих егоистично. Какво да направя? Исках да си докарам още пари.
Не можете да ме упреквате за това. - Спокойно. Разбирам те.
Благодаря. - Няма да те застрелям.
Мерси. - Той ще го направи.
Мамка му.
Ако заловим Джулиан, можем да се докопаме до Ларкин още тази нощ.
Шансовете ни не са големи. - Ще извикам подкрепление.
Вече е тук.
Търсих те. Забравих да ти взема номера.
Записвай. 1-800-ДАЙТЕ СИ ОРЪЖИЯТА.
Станаха много цифри.
Срещнах тези недоразумения снощи. - И сега и двете са тук.
Дали не са ти сложили устройство? - Глупости.
Какво е това, по дяволите?
Мислите се за готини? На дневна светлина изглеждате още по-стари.
Стига. - Начукай си го!
Ти, не аз! Ти ще си го начукаш! Знаеш ли защо? Защото ще те чукам.
Вдигни го! Хайде!
Дай ми причина да ти отнеса лицето.
Колко време ще отнеме? - Може би 12 часа, може би по-малко.
Трябва да му напипам слабата точка. - Ще вляза и ще го пребия с указателя.
Поради хиляди причини, недей! Моля те да проявиш търпение.
От съществено значение е да останеш търпелива.
От съществено значение също е да спреш да носиш шноли.
Какво толкова те дразни? И ти имаш същата на главата.
Отгоре е, както я носят нормалните.
Каква е разликата... - Карай.
Ако влезеш там, ще разрушиш връзката, която изградихме.
Моля те да ми се довериш този път.
Разбираш ли колко важно е това?
Да. Разбирам. - И ще проявиш търпение?
Да. - Добре. Чудесно.
Привет.
Кафе? Взех повече, отколкото трябваше.
Къде е Ларкин? - Не можа ли да изчакаш 10 секунди?
Какво ти е толкова смешно? - Ти. Мислиш, че ще проговоря?
Ти вече говориш, тъп задник!
Припичаш на дебело бебе, пораснало и станало алкохолик.
Колко остроумно. Истински гений.
Помолих те да чакаш вън. - Мога да го пречупя.
Не се ли пробва вече? - Ще изиграем доброто и лошото ченге.
Чувам ви. - Млъквай!
Само не прави нищо откачено. - Че кога съм правила?
Какво откачено мога да направя? Аз съм ченге.
Например да те прострелям в пишока? - Каза нищо откачено, а това е... Не!
Обърни се. После ще минаваш през детектора.
Махни пистолета! - Обърни се!
Спокойно. Няма да направи нищо.
Щом искаш да играеш на зарове с топките си, давай.
Застани с лице към стената! - Застанала съм.
Ще поиграем една игра.
Ще махна куршумите.
Освен този, понеже ми е любим.
Ще го върна обратно, а ти ще ми кажеш къде е Ларкин
и кога и къде ще е следващата пратка.
Веднага!
Ще убия теб и всичките ти познати.
Господи! - Не това те попитах.
Всезнайката, вземи й оръжието. - Искаш да ти спасявам скротума?
Кога идва пратката? - Не знам.
Добре, добре, в сряда е!
Къде? - Не знам. Кълна се, че не знам!
Кажи й!
Не знам! Господи, не ми го прострелвай!
Не знам! В сряда е! Това е четвъртия изстрел!
Не натискай спусъка повече! Кълна се, че не зная!
Помощ! - Престани!
Довели сте Джулиан на разпит? Да не сте се побъркали?
Не много умен ход. - Значи да не го арестуваме,
въпреки че извърши убийство и се опита да убие и нас?
Искаш да се разхожда по улиците? - Въобще не сте имали работа там!
Ларкин е голямата риба, а не тези двамата.
Сега никога няма да го пипнем! - Не е нужно да крещиш, чуваме те!
И кучетата те чуха. - Естествено, че ще ме чуят!
Добре ли си? Изглеждаш ми малко блед.
Това е генетично състояние!
Ела насам. - Снежанчо.
Страхотна шега! Сигурно, защото съм бял!
Мога ли да остана насаме с агента ми?
Хубаво. Ще чакам там.
Ето там. - Благодаря.
Ашбърн, защо не си осведомила никого за доказателствата, които си открила?
Бяха непотвърдени. Не исках да губя времето на никого с невярна информация.
Почини си. Искам да се оттеглиш, докато се оправя с ОБН.
Сър, моля ви. Направих всичко, за което ме изпратихте тук.
Свърших прекрасна работа... - Знам, че е така.
Знам ли... Когато участваш ти, никога не е лесно.
Да си гледа работата!
Просто си вършеше задълженията. - Да.
Да идем да пийнем.
Какво ченге си, ако не можеш да удариш едно.
Едно. Искам само едно. - Не, не. Нека ти покажа.
Смесваш съдържанието на трите чаши и пак става едно.
Ха така!
Да разпуснем. - Благодаря.
Точно така. Надигай.
Да не разлееш, не е евтино.
Преглътни.
Как си? Не съм те чувал отдавна.
Мамка му!
Вярно е. - Нещо грешно ли направих?
Пак се започва.
Не е в теб проблемът, а в мен.
Все още работя върху себе си.
Не мога да съм част от двойка, докато не стана по-добра единица.
Чакай. Не съм стигнала до любимата ми част.
Караш ме да искам да бъда по-добра жена.
Мислех, че сме си прекарали добре. - Да, така си беше.
А сега ще продължим напред и ще си живеем живота.
Хубаво. - Разбрахме се.
Без лоши чувства, нали?
Добре.
Разкарай се. - Добре.
Чао.
Какво да ти кажа. То си е ясно.
Не бива да таят надежди.
Още две. Шотове.
Трябва да изясним още едно нещо.
Не знам, Мълинс. Трудно е.
Знам, че не трябва да го казвам, но да си жена в професията е много тежко.
Мъжете се чувстват застрашени от мен. Но защо?
Ако добавиш и характера си на всичко отгоре и им идва... прекалено.
Бях омъжена, цели шест години.
Да не беше глухоням? - По-скоро не.
Не разбираше какво означаваше за мен работата ми.
Реших, че е по-добре да съм сама, отколкото да правя компромиси.
Това го разбирам.
Странно е, но се чувствам самотна.
Донякъде.
Трудно е да си намериш жени приятелки.
Аз израснах с братята си и така нататък.
А те се превърнаха в група ужасни хора.
Тъпо е. - Семейството ти те обича.
По техен си начин, но все пак те обичат, а това е прекрасно.
Прозвуча като казано от единствено дете.
Не. Израснах сред много деца.
Какви деца? От цирка? - Не. От разни домове.
Боже.
Ти си приемно дете.
Да, така е. - Господи! Това обяснява всичко.
Трябва да ти е било трудно. - Не. Беше чудесно.
Има си много предимства да израснеш като сирак.
Така ли? - По Коледа... имаше една аптека,
която ни спонсорираше и ни даваше подаръци с тоалетни принадлежности.
За Деня на благодарността ни водеха на игрищата за мини голф.
Срещахме се с други деца... - Други тъжни деца?
Да. Не! - Господи!
Това са най-тъжните спомени, които някога съм чувала.
Не мисля, че ми се е отразило в дългосрочен план.
Е, може би малко, но като цяло нямаше големи последици.
Или може би греша? - Може би.
Господи, животът ми е провален.
Поплачи си, точно така.
Ще ти олекне. - Не ми олеква.
И мен караш да се чувствам зле.
Така. Издухай. По-силно!
Можеш и по-добре.
Браво. - Повръща ми се.
Искаш ли билков ликьор? Два.
Посвещаваме го на теб!
Погледни я! Виж тая гледка!
По-високо.
Казвам се... Детектив Мълинс.
Да ти видя задника на земята!
Надушвам бекон!
Бисквитките свършиха.
Сега големия финал.
Да! - Да го направим пак.
Не! Престанете с тая песен! - Защо?
Защото я чухме 26 шибани пъти!
Тя е приемно дете!
Получавала е клечки за уши и тампони за Коледа.
Да! - Имала е ужасен и окаян живот.
Погледни я! - Да!
Добре. Ще пусна проклетата песен. - Не смей да проклинаш.
Да, порадвай се на музиката.
Ставайте всички!
Ставай, нещастник!
Хайде!
Виж какво безумие. Предизвикахме масова лудост.
Покрит си с фъстъци. Сънуваш кошмари?
Покрит си с фъстъци.
Достатъчно оплакнаха окото.
Обичам това заведение. - Да пием за него.
Нищо не чувствам.
От кога сме тук?
Страхотно.
Вдигам. Това все ще струва нещо.
Хей.
Господи. Пусни една ментова дъвка в гюма.
Божичко. Да не съм пушила снощи?
Пое доста дим от най-различни усти. - Отвратително!
Така си беше. - Защо сакото ми е на масата?
Спокойно. Ще ти го върна. Да видим какво имате.
По дяволите! - Достатъчно за тая нощ.
Чудесно. - Да си вървим.
Какво ти пука за някакво си сако? Не ти пукаше като си даде колата.
На кого съм я дала? - На Уейн.
Кой е Уейн? - Тъкмо си тръгна.
Седя в скута му цялата нощ. Беше си пъхнала езика в гърлото му.
Господи. Сякаш се будя от зимен сън. - Снощи не ти пречеше.
Боже, имам десет пропуснати съобщения. Ще го спреш ли, ако обичаш?
Уейн, Ашбърн си иска обратно гащичките.
Не можеш да вземеш колата. Правителствена собственост е.
Така ли? Плащам данъци, така че правителството да ми го лапа.
Хайде по-кротко! - Излизай от колата, грездей такъв!
Господи.
Божичко! - Мамка му! Уейн!
Беше ти първото гадже. Хвърчаха искри помежду ви.
Как е избягал Джулиан?
Прехвърляли са го и са попаднали в засада.
Не знам дали не е имало хора на Ларкин сред нашите, ако съдя по данните.
Че то е очевидно! - Майната ти!
Знам как да надушвам албиносовите предатели.
Щом ще сочиш с пръст, го насочи към себе си.
Ако не бяхте арестували Джулиан,
Ларкин нямаше да знае, че сме по петите му
и целият случай нямаше да прилича на едно гигантско лайно, както е сега!
Майната ти на теб и на албиносовите ти предразсъдъци!
Ларкин знае кои сте, а Джулиан ви е насъбрал.
На ваше място бих напуснал града. - Ще ви се, нали?
Ашбърн, той е прав. Нямате избор. - Няма начин.
Не си ми началник, котарако в чизми! А и да беше, не можеш ме спря.
Вложила съм повече в случая от всички вас взети заедно.
А сега прецакахте всичко? - Недей.
Още един осран пейзаж от живота ми. Мерси, че ми го напомняш.
Получих го на имейл.
Добре, де. Ще отстъпя.
Ще се отдръпна, за да видя как ще се справите вие, задници. Да живее САЩ!
Трябва да изведа семейството си. Ще ги убият!
Нека говоря с Хейл. Ако ФБР...
Не! Не разбра ли, че има информатор сред тях?
Може да е албиносът. Може да е Б. Б.
Някой от моя участък. Или дори шефът ти - котаракът в чизми.
Ще действаме сами и сега!
С мен ли си или не?
Това е шибано! Рискуваме си живота, заради теб!
Не й говори така! Не е виновна!
Сигурна ли си, че искаш да вземем всички?
Не, но ще е като в "Списъкът на Шиндлер". Татко, хайде! Колата е пълна!
Не искам да ги откраднат. - Господи!
Дано отиваме във Вегас, защото ще си направя циците.
Затваряй. - Ще ти се обадя като пристигна.
Това беше наистина грубо. Аз съм си вкъщи!
Къде си тръгнал? Излизай навън!
Блузката ти прозира. - Наистина ли? Господи!
За какво ти е тази бата? - Нека само ми дойдат, Шанън.
Няма да ти подхвърлят топка, а ще те застрелят, идиот.
Взимай си багажа. - Все да е твоето, нали?
Да ми се нахендрите, копеленца! Не вие, г-жо Амендола.
Здрасти, може ли аз да карам? - Не, заобиколи и...
Добър шофьор съм.
Може да си сменя името, така че,
ако ти се обади жена на има Карла, да знаеш, че съм аз.
От кога стана такава принцеса? - Не усложнявай нещата.
Слагайте коланите! - Хайде, приятелче.
Какво е това, по дяволите? - Кученцето ми. Казва се Кевин Гарнет.
Тъпанар такъв! - Трябва да му видиш парчето.
Няма да водим този кон в мотела.
Но ще вземем Джина. - Че защо?
Защото я постави в опасност. - На никой не му дреме за нея!
Щом идвам и Джина ще дойде! Няма да тръгна без нея!
Прибери си крака или ще го откъсна!
Отиваме у Джина! - Сложете коланите!
Дано ни удари камион, та да се отърва.
Какво прави тая?
Не може ли да се мота повече?
Всичко е наред, мамо. - Забравих си машата, г-жо Мълинс.
Джина, скачай в колата! - Какво искаш?
Купих ти куфар с колелца, за да го влачиш сама.
Шегуваш ли се? Купи ми куфар за Коледа, за да си нося сама багажа?
Джина, хайде, да вървим!
Ще ти купя свирка за Коледа, за да не се занимавам аз.
Вкарвай я в колата! - Господи! Не искаше да каже това.
Върви им помогни. - Пит, не можеш ли да скъсаш с нея?
Да тръгваме!
Правиш се на мъж?
Разтървете ги!
Хей, тъпанари! Влизайте в колата!
Заплашва ги с оръжие? - Да знаеш, това не ти трябва повече!
Джейсън, имаш много готино семейство.
Такива са в добрите им дни.
Гримовете ми са там! - Ще ти ги навра в гащите!
Знаем, че пратката ще пристигне. Там ще бъдат и Ларкин и Джулиан.
Ще ги хванем и двамата.
Радвам се, че Джейсън не е замесен.
Жалко, защото ако брат ти беше нашият човек там, щеше да е предимство.
Сигурна ли си, че искаше да го кажеш? Защото го каза на глас.
Щеше да кажеш същото, ако не беше твой брат.
Приключваме темата. - Искаш да изпратим случаен информатор?
Например някого като Рохас... - Няма да го обсъждаме.
Говорим за живота на брат ми.
Всички рискуваме много, за да хванем Ларкин.
Ти какво рискуваш? - Много.
Повишение ли? Не ти пука
за семейството ми или че Джейсън може да бъде убит.
В момента не си искрена, защото никой не е насилвал брат ти да се замесва.
Държиш се като пълен задник. - Отношението ти не помага.
Опитвам се да създам диалог.
Изреченията ми започват с "аз чувствам".
Чувствам, че си пълен задник. - Знаеш ли какво чувствам аз?
Чувствам, че носиш тази риза от една седмица.
Чувствам, че като я обърнеш обратно, не се превръща в нова.
Аз чувствам обратното. - Аз чувствам, че не съм съгласна.
Сигурно усещането е приятно да си мислиш, че знаеш всичко.
Да си по-умна от всички останали.
Не знам всичко, но знам достатъчно.
Това, което знам е точно и може да бъде научно доказано и ти го споделям.
Щом не ти харесва, ми се присмей, както правиш винаги.
Помощ! Дави се! - Аз ще се оправя!
Извикайте линейка!
Провери му в устата! - Няма нищо там!
Да го сложим да легне! Г-не, успокойте се. Всичко ще е наред.
Да му нагласим главата. Задушава се. Трябват ми нож и сламка.
Дайте нож и сламка!
Защо са ти? - Ще направим спешна трахеотомия.
Трябва ми и чаша с водка! - Водка? Ще го умориш!
За стерилизация е. И гореща вода! - Знаеш ли какво правиш?
Технически не, но съм гледала и чувствам, че знам как да го направя.
Боже, задушава се! - Г-не, ще ви направя...
Спри да ме пипаш! Мисля, че беше тук. Г-не, ще направя малък разрез.
Пусни ми ръката! Пусни я! Правя малък разрез.
Причината да го направя... - Божичко!
... е, че се задушавате и ще се опитам да направя отвор
Стана по-дълбок, отколкото исках. Ще си пъхна пръстите там...
Не ги пъхай! Не ги пъхай!
На усещане е различно. Напипвам мембраната...
Като филм на ужасите е! Не си пъхай пръстите там!
Ще поставя сламката в отвора
и така ще позволя на кислорода да достигне до мозъка ви.
След миг ще усетите прилива на кислорода.
Какъв кислород? Няма кислород! Всичко е потънало в кръв!
Господи! - Божичко, има толкова много кръв!
Не знам какво да правя! - Ти си виновна!
Линейката идва ли? Съжалявам! Толкова съжалявам!
Навсякъде има кръв! - Тъпанарка!
Можехте да извадите хапката с ръка. - Жив е, нали?
Преди малко си порязах ръката. Дали да не я ампутирам?
Нали знаете, че не сте истински доктор? - Нито пък вие.
Чао, чао. - Ненормална жена.
Благодаря ви. На вас - не.
Господи.
Ашбърн.
Защо не си купиш телефон?
Да не съм английската кралица? - Не знам. Кралицата носи ли анцуг?
Майната ти! - Подобно.
Мълинс. - Махнах се. Не издържах повече там.
За какво говориш? Къде си?
Слушай, говорих с тях и всичко е наред. Нищо не заподозряха.
Не става така, Джейсън. Те знаят, че си ми брат.
Да, но знаят, че ме арестува и че те мразя.
Яко, а? - Не се прави така.
Млъкни за малко! - Знам къде ще пристигне пратката.
Не ми пука за пратката. Докарай си задника тук! Веднага!
Ако остана тук, ще се усъмнят. - Остави ме на мира!
Телефонът е мой! - Повярвай. Това е правилното решение.
Шегуваш ли се? Джейсън! Пусни ме!
Джейсън, Ашбърн е. - Какво става там?
С какво разполагаме? - Не говори с нея!
Пратката пристига на пристанището в 23 часа.
Пратката е голяма и ще има много лоши момчета.
Ще са въоръжени до зъби. Бъдете внимателни. Разбрахте ли?
Името на кораба е "SS Tank" или нещо подобно.
Ще бъдем там. - Трябва да затварям.
Пусни ми ръката!
Успокой се! Успокой се!
Джейсън?
По дяволите!
Превърна брат ми в труп. - Не съм. Всичко ще е наред.
Мълинс, кълна се. Цялата мощ на ФБР ще бъде на пристанището довечера.
Обещавам. Всичко ще бъде наред.
После ще ми благодариш. - Млъквай!
Добре. - Корабът приближава.
Време е.
МОРСКИ СЪД "НАФИРКАН"
Полиция! Вдигнете си ръцете!
ФБР! Вдигнете си ръцете!
Корабът е чист.
Не е. Намерих марихуана в чантичката на една от жените.
Господи, каква каша!
Сър, трябва отново да ни пуснете на улицата.
Ако пратката наистина пристигне... - Ашбърн, достатъчно. Край.
Връщам те обратно в Ню Йорк. - Моля ви. Толкова сме близо вече.
Това беше просто една малка засечка. - Не беше малка.
Моля ви. - Недей...
Виждали ли сте детектив Мълинс?
Тръгна към болницата. Нещо семейно.
Господи!
В предизвикана кома е.
Простреляли са го и са го зарязали на улицата.
Съжалявам, Мълинс.
Искаше да влезе в правия път.
Беше кандидатствал за работа.
Автобиографията му беше ужасна.
Като започнем от затвора...
На специални умения беше написал: "Мога да остана съсредоточен".
Опитваше се.
Семейството ти как го приема? - Не искат да ми говорят.
Обвиняват ме повече от всякога. - Не е твоя вината.
Напротив. По дяволите, трябваше да действам сама.
Това ли беше?
Вече не съм ли ти партньор?
Не. Не си! Ти си едно голямо разочарование.
Исках само да знаете, че ще намеря виновниците.
Здрасти, Шанън.
Това беше грубо.
Ще се видим догодина в колежа! Г-ца Монтгомъри
Полиция! Ръцете горе!
Майтапиш ли се?
Убиецът от Ред Фолс
Здравей. - Здрасти.
Връщам ти ги.
Благодаря ти за помощта. - За теб винаги.
Ще ми липсва присъствието ти. - Съмнявам се.
Поне мъничко.
Свърши страхотна работа. Но не бъркай в гърлата на хората. Гадничко е.
Чао. - Чао.
Изпратете предупреждения до летищата и гарите.
ОБН поемат случая.
Въпреки, че разполагаме със специален екип, ще работим с бостънската полиция.
С Адам сами ще подберем полицаите, за да нямаме хора като този.
Въпроси?
Не е честно. - Не, не е.
Детективът, на когото се присмивате,
има повече почтеност, всеотдайност,
кураж и смелост от всеки един в тази стая.
Да, както и по-малко психическа стабилност.
Добре. Да видим какво точно е психическата нестабилност.
Осигуряване на безопасността на гражданите? Защита на обществото?
Ако това представлява психическата нестабилност, ме запишете в лудницата.
Този служител на закона е по-добър от всеки, присъстващ в тази стая.
По-добър е от мен. По-добър е от теб и от теб.
И определено е по-добър от теб.
Какво правиш? Пишеш съобщения? Играеш игрички? Какво?
Прибери го! Господи! Какво ви става?
Такива сте смотаняци!
Вие сте... смотани смотаняци!
Смотани смотльовци, със спихнати пишки... шибаняци!
Шибалници със спихнати пишки и с дълбоко трътлести задници!
Можете да си го начукате групово!
Без вас, сър.
Но всички останали чекиджии.
На земята! Арестуван си! Да ти виждам ръцете!
Кажи ми къде е Ларкин!
Повече добре ще е, ако ти си вдигнеш ръцете.
"Повече добре"? Хвърли оръжието и върви на урок по граматика, идиот.
Коя си ти, по дяволите? - Двете с нея...
... сме "Нежна полиция".
Ще навестим няколко отрепки, нали? - И още как.
Ставай, задник!
Къде е Ларкин? - Не го знам тоя.
Къде е? - Казах ти, че не го познавам.
Какво? Чисто ли е? Не намираш нищо?
Нищичко ли? Чакай малко. А какво е това?
Ето там! Точно там!
Пица! Носим пицата! - Момент.
Гореща пица!
Лягай на земята! - Къде е стоката?
Не съм я получил още. Имаме нов дистрибутор.
Кой е той?
По дяволите! - Познай кой е.
Изненада! - Стига, бе!
Не знам какво търсите, но излязох от играта. Мразя наркотиците.
Промених се.
Това не е мое. Завчера си взех хладилника.
Това сигурно си е било вътре.
Искаме да знаем откъде идва стоката. Къде е Ларкин?
Коя част от "излязох от играта" не разбра?
Вън съм!
Искаш ли да го интервюираш? - Не. Хрумна ми по-добра идея.
По дяволите! Мама му!
Не знам, много ми дотежа, Рохас. - Да, излъжи ме пак.
И тялото ти ще се изплъзне от нежните ми ръце.
Нищо не знам! - Не мога да те удържа!
Не искам да умра!
Добре, добре. Адресът е улица "Съмър".
Без малко да ме разочароваш. Да го издърпаме.
Не мога! Не се шегувам. Изпускам го!
Какво? - Не мога да го удържа!
Правила съм го само веднъж и беше една кльощава проститутка.
Вдигайте ми задника! Защо се захващате, щом не го можете?
Добре. Добре.
Не си движи главата и отпусни тялото.
Какво ти става, ма? Вдигнете ме!
Благодаря ти, между другото.
Вината е моя. Поемам отговорност.
Дано не е моята кола. Моята ли е?
Егати! Потрошихте ми колата!
Да се заредим.
Не, не, не. Каза, че това чудо тиктакало.
Да, но не постоянно.
Гладна ли си? Имам недояден сандвич.
Същият, който ми предложи миналата седмица?
С кашкавал е. Кашкавалът трае дълго.
Храна за бебета. - Картелите пренасят кокаина
като бебешко мляко на прах от години. - Двама на двама сме.
Имаме шансове.
Бостънска полиция! Пуснете оръжията!
Точно така. Хайде.
Почивката ви е свършила по едно и също време?
За нещастие. - Харесвам ви все по-малко
с всяка наша среща. Хвърлете оръжията.
Не, мерси. Добро влизане, Върколак. - Моля?
А вие приличате на костенурките нинджа.
Държала съм човек на мушка 72 часа. Да те видим.
Да го послушаме. - Какво?
Най-добре ще е. Какво ще стреляме ли? Прибери го в торбата.
Не сваляй пистолета! - Слагай го в торбата
и им дай каквото искат. - Проклета да си.
Мислех, че ми пазиш гърба.
Слагай в торбата и я плъзни насам. - В торбата е!
Плъзнете я насам. - Съжалявам.
Току-що двамата се сгодихте. - Какво?
Защото си имам пръстен... шибаняк!
О, по дя...
Мамка му!
Господи! - Не, не, спри! Май е счупен.
Браво на вас. - От къде никнете, бе?
Да.
Интересно.
Също като, когато ме разпитвахте, но сега вие сте завързаните.
А аз имам всякакви ножове.
Не обичам да стрелям по хората.
Обичам да ги режа.
Част от призванието ми е.
Хубав нож. Добър избор.
Мъничък е. - Харесва ли ви?
Не е прекалено показен. - Това е нож за стриди.
Някоя от вас, дами, иска ли да й отворя стридата?
В момента не. - И аз не.
Да ви призная, правил съм това
много пъти и на много хора.
Но с вас двете, ще се забавлявам най-много.
Какво? - Ларкин е тук.
Ларкин? - Горе е.
Ще отложим забавата. Шефът е тук.
Ще ме извините ли, дами?
Разбира се. - Колкото е необходимо.
Страхотно. И още нещо...
Би ли подържала това? - Ръцете ми са завързани и е трудно...
Да ти помогна тогава. - Господи!
Благодаря.
Дишай дълбоко против болката!
Дишай! Издишай! - Добре, Мълинс!
Ако ще се мре... - Какво?
Не съм много добра в изразяването на емоции, но ще ти призная нещо,
Ти си... умна. Умна и интуитивна.
Ти си най-доброто ченге, с което съм работила.
Мерси. - Беше права за много неща.
Мисля, че убиецът от Ред Фолс е невинен.
Каза ли на някого, преди да се изложиш на смъртна опасност?
Не съм! - Господи! А ако го отнесеш в гроба?
Обърни се.
Премести си стола. - Местя го!
Хвани го и го извади! Извади го!
Извинявай.
По дяволите! - Мамка му! Мамка му!
Млъкни!
Срежи въжетата! - Това правя!
Почти успях! Готово!
Побързай!
Някой идва! Трябва да го върна!
Какво?! - Трябва да го върна!
Когато се приближи до мен, ще го сграбча.
Не крещи! Връщам го пак там! - Пъхни го!
Боже, какво правиш? - Да не мислиш, че е лесно? Млъкни!
Мама му и прасе!
Съжалявам!
Скуби, хванали са Велма и Дафни!
Не вярвах, че ще се зарадвам да ви видя.
По-бързо! Нуждае се от лекар. - Казахте ли на някого, че сте тук?
Да, изпратих пощенски гълъб. Как разбрахте, че сме тук?
Проследихме ви. Знаехме, че няма да се откажете,
особено след като убиха брат ти. - Майната ти!
Мълинс не се дават на някой си Ларкин.
Джейсън е жив? - Стига, Адам. Ларкин идва.
На разпит ли съм? Не можем ли да правим това после?
Говорил ли е с полицията? Видял ли е Ларкин?
Откъде да знае тя? Той беше в кома! - Много жалко.
Къде е? В централната болница? - Цветя ли искаш да пратиш?
Защо си толкова... О, Боже!
Негодник! - Работите за Ларкин!
Да не бяхте го казвали. - Кое?
Господи!
Почувствах се добре. - Не е бил албиносът. Чувствам се зле.
Той не работеше за Ларкин.
Искаше да ви отстрани, защото беше женомразец.
Защо го правиш? За пари?
Това ли е? - В началото, да.
Шест години работя с тия отрепки и изкарвам жълти стотинки.
Ти си Ларкин! - Егати!
Нали? Нещата се навързаха.
Не, че се хваля, но е хубаво да имаш втори източник на доходи.
Чух изстрел... О, албиносът! Беше забавен тип.
Шефе, дали беше добра идея?
Ако беше прекарал 3 години в един ван с него и ти щеше да го убиеш.
Ще го препишем на Лесоа. Отивам в болницата да довърша Джейсън.
Оправи се с тези двете. Не искам следи.
Шибан предател! - Казах ти да стоиш настрана.
Сбогом. - Шибан предател!
Чао, приятелю. - Не ми викай така.
Всъщност е свестен тип. Добре...
Да продължим със забавата.
Ще продължи дълго време.
Дебеланке, ти си първа.
Моля те, не ни наранявай! Не исках да кажа това, което казах!
Моля те, недей!
Мълинс, има оръжие!
Недей!
Една стъпка и партньорът ти гушва букета.
Мамка му! - Това беше готино!
Господи!
Погледни ме. Добре ли си? - Мисля, че ще повърна.
Яко го фрасна. Добър удар, но дълго ще го чувстваш.
Ще те отвържа и после отиваме за Джейсън. Ясно?
Защо не вдигат телефона? - Отивай!
За какво ви е телефон...
като не го ползвате?
Имаме пациент!
Ще се справя и сама!
Обадете се на 911. - Нали няма да ме застреляте?
Обадете се!
Къде е брат ми, тъпанар?
Заради подобен език преместихме семейството ви в източното крило.
Мърдай, смръдльо! Джейсън, идвам!
Какво, по дяволите...
Тъпа количка!
Невероятно е какво може да причини на сърцето, малко въздух в кръвта.
Не искаш да гледаш. - Почакай!
Исках да знаеш, че разбирам.
Разбирам...
И аз върша тази работа отдавна.
Виждала съм всякакви гадости.
Всякакви гадняри. Започнах да се питам... дали има изобщо добри хора.
Исках да ти кажа, че не е необходимо да го правиш.
Не е нужно.
Знам, но ще го направя, защото имам планове,
които не включват заключването ми при хората, които съм опандизил.
Кажи сбогом на брат си. - Чакай!
Пусни го или ще стрелям! - Или пък ще го инжектирам...
Застреля му го! Два пъти!
Мамка му! - Научих го от теб, партньоре.
Да, ама аз не го направих. Само го бях насочила и това е.
Да не си луда? - Ами Джулиан?
Бях извадила всички куршуми. Беше тактика за сплашване.
Да не съм някаква откачалка? - Не ме карай да се чувствам зле! Боже!
Успя да се справиш. Спаси живота на брат ми.
Вътрешни афери ще разследват целия отдел от глава до пети.
Добра работа. - Беше отборна работа.
Пуснахме Джулиан за издирване. - Не се коси, в багажника е.
Слушайте, шефе...
Трябва да възобновим делото за убиеца от Ред Фолс.
Браво.
Мислех, че ще се почувствам по-добре, но не стана така.
Вероятно ще се чувстваш така известно време.
Радвам се, че го направи. - Не трябва ли да лежа в болницата?
По дяволите! Обърни се.
Седни тук. Трябва да те зашият.
Изглежда ми чисто. - Господи! Мирише на умрели хора.
Нека те сложа да седнеш. - Ще ми смачкаш лицето!
Не можеш ли да ми помогнеш малко? - Не е чисто!
Добре си е. Хайде. - Обърни ме.
Права си, обърни се. - Гледай да не падна.
Заключете сградата! Никой да не влиза или излиза без мое разрешение!
Вие тримата ограничете достъпа до източното крило!
Да прочистим мястото! Хайде!
Престани! - Вие, дръжте пресата настрана!
Добре ли си? - Да, да.
Бях сигурен. - И аз съм добре.
Извинете! Виждате ли тази жена?
Това е най-добрият агент във ФБР. Гледайте да се погрижите добре за нея.
Беше интересно, нали? - Бих го имала предвид.
Боже, какво става? - Да вървим!
Вие трябва да изчакате тук. - Защо?
Направете всичко възможно да спасите крака й.
Аз не съм лекар. - Знам, че не си, перко.
Но можеш да предадеш на лекаря. Какво ще кажеш за това?
Добре. Ще те чакам тук.
Изхвърли онзи сандвич. - Ще ти го донеса!
Не, изхвърли го! - Нося го, партньоре!
За изключителни постижения, полицай Шанън Мълинс.
ДВЕ СЕДМИЦИ ПО-КЪСНО
Само така, Шанън!
Вдигни я!
Извади патлака!
Гледай да не кихнеш. - Вдигам тост за Джейсън.
Моля за малко внимание. Искам да го вземеш. Беше на баба ти.
Щеше да се гордее с теб и грижите ти към брат ти.
Снимай ни. Хайде.
Шегувате ли се? Исус забива кош?
Не можете да използвате телефон тук. - А сега?
Промени ли си мнението? Върни се.
САРА АШБЪРН СПЕЦИАЛЕН АГЕНТ
Ашбърн. - Аз съм.
Успя ли да се настаниш? - Да. Добре е.
На кого му е притрябвало повишение?
Радвам се, че оставам там, където има действие.
С много задници трябва да се справим тук в Бостън, Мълинс.
Така си е. Получи ли ми подаръка?
Още не съм го отворила. Извинявай. Странно, но и баща ти ми прати нещо.
Явно е ден за подаръци на Мълинс.
Подписах го отпред. - Значи си влизала пак с взлом вкъщи?
Може би, а може би не. - Може вратата да е била отворена.
СДУХАНА СМОТЛА, МЪЛИНС. Видях го. Много смешно.
Пошегувах се. Погледни отзад.
И там ли си написала нещо гадно?
Нещо вулгарно предполагам? Да видим.
Получи се неловко.
За сирачето - вече имаш сестра. Мълинс.
Ще се видим, смот. - Нужни са две, за да се надушат.
Правиш го още по-неловко. Чао. - Чао.
Превод и субтитри KikoDraka
Здрасти. - Здравей.
Мислих доста за нещо, което не ми даваше мира и...
Взех ти нещо.
Намерих приятелчето ти.
Пъмпкин! - Готино, нали?
Ходих до Ню Джърси и се оглеждах навсякъде по улиците.
Тъкмо щях да се откажа и реших да отида до старото ти място.
Погледнах през прозореца на съседите и видях този пакостник.
Седеше на дивана им и му казах:
"Идваш с мен. Дори и да не искаш".
Да не се е борил? - Да, бори се. И то жестоко.
Просто се радвам, че успях да осъществя това.
Каква изненада. Голяма изненада, нали?
Къде беше?
Котката не е била твоя, нали? - Не.
Слагай я обратно в кашона.
Можеш ли да я върнеш? - А имам ли друг избор?
Обича да пие вода и да се гушка... - Млъкни.
Ако не държах котката, щях да те цапардосам.