Рекламирайте Вашия продукт или марка тук за контакт www.OpenSubtitles.org днес
Това съм аз, Франк Емори. Не изглеждам лошо на снимка.
На живо съм по-зле. Работя в издателство "Шодел".
Пускат хубави комикси и винаги съм обичал рисувани истории. Особено манга.
Другите на снимката са приятелите ми.
Много се променихме от тогава. Но не всички.
Пичът с Рей Бан-а е Сам. Работи в брокерска къща "Мен Повер".
80% от служителите са жени.
Готин е.
А това е Алекс. Адски забавен човек.
И страшно тъп. Работи като куриер. Редовно, за ужас на началника си.
Обожава "Скорост" и "Бързи и яростни".
Днес е 25-ти юни. Много специален ден за мен.
Моят рожден ден.
Честит рожден ден. Целувки.
Здрасти, Соня, благодаря за поздравите. До скоро.
Мамка му.
Някой има рожден ден!
Благодаря, брат. - Заповядай.
Това е...
Ебавам се. Подпиши това за Реми Губер.
Виж, какво намерих в буса. - Може да е на някой.
Може никой да не я е поискал.
Яка работа. Гледай, какъв зум има.
Пудел, къде зяпаш?
Клоун. - Тръгвам.
Че закъснявам с доставките. До довечера.
Не, нека ти разкажа и моята версия.
Пичът ме води при него, започва да ме чука, всичко е на шест.
И изведнъж връхлита бившата му кучка. Точно по средата.
Става напечено, а тя: "Ла-ла-ла... Какво си се лепнала за него?"
А аз й викам: "Щом съм се лепнала, значи е мой".
И знаеш ли, какво ми вика? "Проблеми ли си търсиш?"
А аз: "Проблеми? Ти си проблемът."
Устата й увисна от изненада. - Естел, бих искал...
Но той не иска само да ме чука, иска да ходим. Аз да не съм смотла.
Секунда, мамо. Какво?
Може ли да мръдна за малко? Трябва да видя шефа.
За какво? - Ще променя живота си.
Давай, но бързо. Няма да работя за двама.
Мамо, извинявай, изскочи нещо.
За кой етаж си, дребосък?
"Писък 4" ли гледаш?
Не си пъхай носа, където не трябва. Не съм ти приятел от Фейсбук.
Какво си ме зяпнал така? Не съм ти гадже.
Гледай си патката.
Тъпанар.
Ей, убиецът е брат Сид. Чао, дрисльо.
"Марк Шодел. Страстта към комиксите."
Завивам и този тъпак ми отнася огледалото.
Представяш ли си? Скапан куриер. Добре.
Не се ядосвам. Голяма работа.
Само ме е яд, че ще дойда на церемонията с ударена кола.
Ще отидем с твоя кабриолет, като две влюбени гугутки.
Добре, скъпи.
Край, прегръдки. Целувки. С какво мога да помогна?
Нов ли сте? - Не. От 2 години работя тук.
Франк Емори. - А, да.
И с какво се занимаваш? - Стоя на рецепцията.
А вкъщи рисувам комикси. Днес си казах: "Ей, защо не ги покажа на шефа?"
Да. Благодаря, че се обадихте.
Да, да. Колкото по-бързо, по-добре.
Как седмица? Това е само огледало, не е цялата кола.
Да, откъснато е. Добре, идвам.
Идвам до пет минути.
Господин Шодел.
Хайде, покажи катеричка.
Покажи динозавъра. - Не, край.
Моля те. Милион гледания в Ютуб, ще изкараме пари.
Качи баба си като динозавър.
Хайде, Сам, моля те. - Стига.
Внимавай с камерата.
Кой ще пие толкова?
Имаш юбилей. Лимонада ли да пием?
И какво? Пак е много.
Яко, Лора ще дойде с още 33 девици.
33? Кои по-точно?
Ами, Рейчъл, Сабрина, Лора, Люси, Клер...
Кои са тези? Не ги познавам. - Бива си ги, честно.
Особено Люси. Нова е в краварника с чудесно виме.
Омъжена е, но циците й ще ми затворят очите.
Има ли поне една, която не харесваш?
Да. Бившата ти. - За мама ли говориш?
Ясно, Сам. Не ти пука за моя юбилей.
Правиш купон за себе си.
Твоите приятели не потвърждават. - Кои?
Себастиян Емел, Съливан Логан, Соня Ламар...
Забрави за Соня. Няма да дойде. - Коя е тя?
Бившата ми. Работихме заедно.
Напусна и отвори сладкарница. - Не помня. Кога е било това?
Миналата година на прощалното парти. Целувахме се на "I want you back"
на Джаксън 5. - Дълго ли ходихте?
Не. - Кога я вида за последно?
Онази вечер.
Това не е точно връзка.
Поне преспа ли с нея? - Да вървим, стига сте се хилили.
Трябва да се върна до 10 минути. И на теб никоя не те иска.
Освен майката на Сам. - Стига, край.
Днешните преговори минаха чудесно.
Да, красавице моя?
Скъпи, ограбили са домашната помощница в метрото.
Ужас. - Ще е в болница минимум 3 седмици.
Не говоря за нея. Кой ще пази малкия?
Аз, а ти си отивай на церемонията.
Шегуваш ли се? Ще ме награждават.
Издател на годината. Всички са двойки, а аз сам, като глупак.
Ще се оправя, до скоро. - Целувки.
Младежо Франсоа. Какъв късметлия. - Франк.
Както и да е. Зает ли си тази вечер? - Да.
Искам да пазиш сина ми.
Не мога. Днес имам рожден ден.
Искаш ли в понеделник да погледна скиците ти?
Добре, но... - Разбрахме се.
Седем вечерта, улица "Селска", дом 7.
Знам, че всичко е готово. Но как да откажа?
И да си изпусна шанса? Никога.
Ще ме закараш ли до там? - Зависи къде е.
Улица "Селска", дом 7. - Нямам задграничен транспорт.
Толкова ли е далеч?
Да. Кой е?
Добър ден, дойдох да пазя детето.
А, Франсоа? - Франк.
Простете, Франк. Добър ден, аз съм Клер.
Благодаря, че се съгласихте да пазите Реми.
Моля. - О, младежът Франсоа! Закъсня.
Далечко е. Пътуваш час и половина.
Да беше казал, щях да те докарам. Да не си тъп?
Да вървим. Ще ви покажа къщата.
Влизайте.
Нали може да си свалите обувките, моля? - Разбира се.
Благодаря.
Детето ви е художник? - Не, аз я нарисувах.
Започнах да пиша, след като родих Реми. Това ни е гостната.
Тук са всички дистанционни.
За телевизора, да ДВД-то, за щорите. И за климатика.
А този е за камината.
Не се тревожете за рибките, нахраних ги.
Феникс също.
Много е красив. - Марк обича птици.
Този папагал живее тук от 20 години. Вече ни различава.
Нека ви покажа кухнята.
Сутринта ще направите на Реми какао и кроасан със сладко.
Как сутринта? - Ще се върнем чак в 6 вечерта.
И най-важното. Реми има астма.
Това е инхалатор, в случай на пристъп.
Всичко е в шкафовете.
Не, не. Моля да не слагате нищо тук. Марк рано е загубил баща си.
Чинията със снимката на баща му е всичко, което му е останало.
Стаята ви е до игралната стая на Реми. Сега ще ви запозная. Реми!
Реми, бъди добър, слез за малко долу.
Това е Франк. Кажи "добър ден", Реми.
Добър ден, Реми. - Срамува се, но ще му мине.
Бягай да целунеш тате. При колата е.
Защо той не дойде? - Моля те, любов моя.
Много е зает. - Както винаги.
Докога ще чакам?
Какво ти е, скъпи? - Обеща да ме закараш на футбола.
Не зависи от мен. Татко работи, а не играе голф.
Следващият път ще те закарам. - Винаги е следващият път.
А знаеш ли какво ще ти купя? Нов таблет. Съгласен ли си?
Заври си го...
Купуваш му всичко, а той е недоволен. Да вървим.
За вас, за причиненото неудобство. - Благодаря.
До утре. - До утре.
Приятен път.
Какво се мотаеш? - Идвам, идвам.
Не е зле.
Извинете, мосю Шодел. - Да?
Вчера ви измерих оградата. По-висока е с 10 сантиметра.
Ще се оплача в кметството от вас, ако не я намалите.
Благодаря, че ми казахте, ще я оправя.
Дърт козел.
Реми.
Кой ти разреши да влизаш?
Знам, че не се запознахме по най-добрия начин.
Да го забравим. Гледам филм, ще дойдеш ли с мен?
Ако до 3 секунди не се махнеш, ще кажа на нашите,
че си ме пипал навсякъде. - Какво?
Едно, две...
Надявам се, че всичко ще бъде наред.
Спокойно. Младежът е сериозен, познавам го.
Говоря за Реми. - Какво може да му се случи?
Той е малко труден.
Нормално за възрастта му. Расте.
На 10 всички са трудни.
Много страда заради мача утре.
Ако е толкова важно, нека Франк го заведе.
И с каква кола? С джипа ти ли?
Моят "Рейндж Ровър"? Как пък не.
Не става въпрос за финала, иска да го гледаш как играе.
Стига, баща ми никога не е ходил да ме гледа, как играя ръгби.
И пак съм си добре, дори супер.
Влез, влез.
По-смело.
Събуй се.
Познавам баща ти.
Така ли? Знаете ли, че той е мъртъв?
Жалко, не знаех. Как е умрял?
Как си, Реми? Искаш ли нещо?
Искаш ли да гледаме филм?
Слушай, Реми...
Недей така. Знам...
Заведи ме в лунапарка. - Никакъв лунапарк.
Отговарям за теб и няма да рискувам. По-добре да гледаме филм.
Това е чудесен филм. - Не.
Вече съм го гледал. Ди Каприо накрая го убиват.
Ало. - Клер се обажда.
Добър вечер, Клер. Как пътувахте? - Добре, благодаря.
Вие добре ли сте? - Да, много добре.
Може ли да говоря с Реми?
Той вече си легна. - Толкова рано?
Играхме си, той се умори и отиде да спи.
Ясно. Повече сън, по-малко грешки. - Да, именно.
Тогава до утре, Франк. - Довиждане, мадам.
Къде ходиш? Цял час те търся.
Обадих се на Франк, за да видя как е Реми.
Не мисли за това. Дръж. - За какво?
Да ме снимаш, когато изляза. Хайде, побързай.
Изглеждаш прекрасно. - Благодаря, скъпи.
Браво! Браво!
Да. - Вие ли сте мосю Марк Шодел?
Да. - Националната полиция.
Вие ли живеете на улица "Селска" 7? - Да. Защо?
В дома ви е станало произшествие. В момента тук...
Произшествие? Какво е станало? - Трудно ще се обясни по телефона.
Нещо с Реми? - А сина ни?
Вашият син? - Да, той е там с детегледача.
Съжалявам, но в дома ви няма никой. - Как няма никой?
Ало. - Франк, тук е Клер Шодел.
За съжаление пак е полицията.
Явно човекът, който е бил със сина ви, си е забравил телефона.
Какво е това?
Какво е станало тук?
Добър ден, комисар Левил.
Вие сигурно сте Шодел? - Да.
Моля, кажете, че сте намерили сина ни. - Още не.
Но изпратихме съобщение до всички медии,
ще го излъчват непрекъснато 3 часа.
Кошмар. - Кой е извикал полиция?
Снощи са намерили колата ви разбита и затова са дошли тук.
Моят джип? - Да.
Да ви представя агент Каю.
Той работи над психологическия профил на престъпника.
Мислите, че детегледачът го е похитил?
Трудно е да се каже.
Знаем само, че не е имал досие в полицията.
Не е съден, но това се случва често с най-опасните психопати.
Опасен психопат? Какво имате предвид?
Убиец на деца? - Не е задължително.
Може да е насилник, търговец на органи,
но затова пък, децата остават живи.
Но аз не бих бил оптимист, за да не уплаша късмета.
Предишни проблеми с детегледача? - Не.
Комисар, това го намерих под дивана.
Ваше ли е? - Не.
Дайте го. Това може да е самоснимачка. - Какво е това?
Убийците снимат себе си на местопрестъплението.
Никога не съм виждал такова. Веднага трябва да го пуснем.
Успокой се. - О, Боже мой.
Готово. - Да започваме ли?
Пускай го.
Здравейте, зрители на Ютуб. Това е Алекс ТВ. Очаква ни яко зрелище.
Запасете се с пуканки.
Този го познавам. Какво прави той тук?
Кой е той? - Това е тъпият куриер,
който ме блъсна вчера.
Правихте ли протокол? - Не, той избяга от мястото на аварията.
За вас предава специален кореспондент, Сам.
Тази вечер ще бъде грандиозна, приятели.
Ще поздравим за юбилея нашият приятел Франк.
Ще смее ли като луд или да плаче, като крокодил?
Сега ще видим. Да гледаме.
Напрежение. Това е къщата на шефа му.
Франк казва, че шмекерува с данъците.
Държи парите си в офшорки. - Сам, почукай пак.
Приспада данъци и от прислугата. - Не е вярно.
Говори глупости. - Разбира се, да гледаме нататък.
Ето го! Честит рожден ден! - Тихо! Какво викате?
Ти не знаеш ли? - Полудяхте ли?
Шефът ще ме убие, гледам му детето. - Супер, обичам деца.
"Обичам деца". Звучи заплашително.
Соня каза, че ще дойде. - Соня?
Ще дойде? И не лъжеш? - Не, потвърди във Фейсбук.
Не тук, отменяйте всичко. - Сам си го отменяй.
Нямам й номера. - Значи ще й го кажеш лично.
Хайде, пускай ни да влезем. - Казах ти, че гледам детето.
Мислиш ли, че сме неподготвени? - Какво е това?
Сънотворно. - Полудя ли? А екстази не донесе ли?
Екстазито е опасно за децата.
А това не е ли, дебил? - Не бой се, на растителна основа е.
Една таблетка и ще заспи като пън. - Няма да има пънове, ясно?
Отменяме всичко и си лягаме. Лека нощ.
И няма да се събуди? - Точно. Ще хърка до сутринта.
Стига, моли се на твоя Бог, да се събуди изобщо.
А Соня кога ще дойде? - Всеки момент.
Мамка му, гледай ти.
Мамчето е страшно маце, а татенцето е ужасен.
Същински Ам Гъл. - Какъв човек си?
Защо? - Така да обиждаш Ам Гъл.
Надрусали са сина ми и издевателстват! Какъв Ам Гъл съм аз?
Ще им покажа аз Ам Гъл, ще лежат до живот.
Ам Гъл видели! Какъв Ам Гъл?!
А кой е Ам Гъл? - Неизвестно лице.
Мамка му, майката звъни. - Кажи й, че бих я праснал.
Млъкни. Разкарай се! - Мадам, аз ви обичам.
Нито звук. - Нищо не съм казал.
Ало. - Аз съм Клер, майката на Реми.
Добър вечер, Клер. Добре ли пътувахте? - Да, вие добре ли сте?
Да, много добре. - Може ли да говоря с Реми?
Той вече си легна. - Толкова рано?
Играхме си, той се умори и си легна. - Ясно. Повече сънища, по-малко грешки.
Да, именно.
Тогава до утре, Франк. - Довиждане, мадам.
Ето така. Спинкай, малки Адолф. - Какво правиш? Не мога да повярвам.
Стига, виж колко е яко.
Какво е това? - Някой звъни.
Соня?
Какво е това? Казахте, че само Соня ще дойде.
Не сме казвали, че другите няма да дойдат.
Извинете.
Извинете. Добър вечер. Извинете.
Извинете... добър вечер.
Трогнат съм, че дойдохте на моя юбилей, но...
Давай пиенето.
Вих ви сипал, но за съжаление, има един проблем.
Принуден съм... - Здрасти, Франк.
Честит рожден ден. - Соня?
А тази какво прави тук?
Работеше за мен. Напусна преди година.
Соня Ламар. Не се забравя такова лице.
Благодаря, че се отби на годишнината ми. - Споко, нямаше какво да правя.
Ми добре. Тогава, влизайте всички.
Само си свалете обувките, моля. - Ей сега.
Нали ви казах, че е голям шегаджия.
Говорех сериозно.
А това, къде да го сложа? - Да... в кухнята, ето там.
Имали ли сте проблеми с нея? Флирт, приставания, палави ръчички?
Нищо подобно. - Том, намери телефона на Соня Ламар.
Това ми напомни на случая с Паскал Рене. - Какъв случай?
Подобен, изчезна дете.
Намерихте ли го? - Да, но на части.
Скъпа.
Погледни етикета. 61-ва година.
Срокът на годност отдавна е изтекъл. Виж.
Остави ме, Алекс. Тъгувам. - Защо?
Видя ли Соня? - Да, и?
Махни камерата.
Какво със Соня? - Расова кобила.
Заради нея ще зарежа жена си и децата. - Ти нямаш такива.
По-добре за тях. - Забрави за Соня, пич.
Не може на рождения му ден да му отмъкнеш гаджето.
Потърпи поне до утре. - Прав си. Освен това, днес съм с Люси.
Яки цици, нищо че е омъжена.
Какво правите тук? - Избираме шампанско.
Това е по 5 бона бутилката. Качвайте се горе, не пипайте нищо.
Поне една бутилка. - Алекс, тръгвай.
Какво правят? Вие ли им сипахте? - Да.
Аз съм висок и красив. - Да, висок си.
Соня, приятелите ми, Сам и Алекс. - Здравейте.
Здравей. - Здравей.
Това е Ернест, мой приятел. Мой вибратор.
Шегувам се, той ми е братовчед. Женен е.
Щастливо. Приятно ми е.
Соня ми проглуши ушите за теб.
Силван това, Силван онова. Ще питам Силван.
Да се обадим на Силван. - Аз съм Франк.
Да... няма значение. Ти също си симпатичен.
Кой какво ще пие? Соня, искаш ли шампанско?
Не, вече не пия. - Така ли? Защо?
Последният път прекалих, на прощалното парти в "Шодел".
Изпаднах в кома, нищо не помня. Абсолютно нищо.
Съвсем нищо? - Нищо. Тотално затъмнение.
Аз бих пийнал чашка шампанско. - Не искаш ли безалкохолно?
Не, чаша шампанско ще бъде супер.
А ти, как я караш?
Искаш ли да ти покажа нещо? - Давай.
Кокошка.
Стой! Велоцераптор! - Да.
Мислех, че показваш майка си. - Мога и костенурка.
Гениално.
Да полудееш!
Страхотно се движиш. - Не си видяла най-важното.
Жена ми твърди, че страхотно имитирам морска крава.
Крава? Давай. - Момент.
Ето, това беше.
Вярно ли, че си брокер? - Да.
Страхотно, жена ми също. - Яко, нали?
А, ето го и шампанското! - Шампанско "Ренар".
Соня, звъни ти телефона.
Гаджето ме търси. - Гаджето?
Ти да не си ми майка, какво?
Соня, извинявай, стана случайно.
Прости ми, Соня, не беше нарочно. Къде те удари?
В бузата. - Какво направи?
Още малко и можеше да й извадиш окото.
Дай да видя. Има ли кръв?
Какво? - Съжалявам, днес съм много зле.
Не отварям шампанско всеки ден. Соня, кажи, че си добре. Добре ли си?
Добре ли си? - Добре съм, добре.
Извинявай, ще отида да отворя. - Виж, как е?
Изненада! - Който няма морков, нека страда!
Не, какво става? Защо сте без костюми?
Шегувате ли се? - Забравихме да ви предупредим.
Браво, супер! - И защо пътувахме така в метрото?
Хайде, пийнете и забравете. - Ако има нещо, аз не знам.
Не съм го организирал. - За нашия Франк и училищните години.
И за мосю Бланшар. Учителят по трудово.
И за красавицата на класа. Брюнетката с балконите.
Всички я чукаха, никога не отказваше.
Мамка му. Не ядеше свинско, а така грухтеше в леглото.
Как се казваше? - Мириям.
Да, Мириам. - Да.
Ей, ей... Това е сестра ми.
Именно. - Да.
Ще отида да видя детето дали спи.
Тъпаци.
Как не се сетих?! - Да бе, това е сестра му.
Сестра му е, имат еднакви фамилии.
И аз я чуках. - Не, стига!
Как си могъл?
Я, кой ли е това? Да видим...
Шарл дьо Гол? И какви мустаци! Като император.
Честит рожден ден, Франки.
Голям да ти порасне, Франк.
Честит рожден ден, Франк.
Хайде, кажи: "Честит рожден ден, Франк!".
Искаш ли шампанско?
Чакай малко. На.
Това е "Ренар". Леле, ти си птица алкохолик.
Ще се натряскаш така.
Гледай, полетя.
Мамка му. Не мърда, май е мъртъв.
Убихме Енгрибърда.
И сега какво? - Да го реанимираме.
Бързо, преди Франк да види. - Скрий го в гащите си.
Какво? Такава воня. - Няма да усети, мъртъв е.
Какво се спотайвате? Кокаинче ли смъркате?
Мъртъв ли е? - Не, не.
Преструва се на мъртъв? - Не, не.
Стойте, знам как се прави. Едно, две, три, четири.
Едно, две... - Хей, доктор Дулитъл,
това е птица, а не човек. - Дишане уста в уста. Едно, две, три.
Едно, две, три.
Май се получава.
Виж му пулса.
Да опитаме с електрошок.
Мръдни се. Лети, Коко.
Шефе, телефонът на Соня Ламар не отговаря.
Добре, остави й съобщение да се обади.
Претърсихме цялата къща, детето го няма никъде.
А погледнахте ли във фризера? - Не издържам...
Случва се.
Кога ще свърши това? - Какъв кошмар.
Само не и това. Бушоните ли паднаха?
Честит рожден ден, Франк!
Духай. Хайде, духай.
Давай, давай
Заповядай, сама ги направих. - Наистина?
Да. Вземете си, сама ги направих. - Леле, ще опитам.
Страхотно. - С какво са?
Това е пилешко с ванилия. Това шоколад с риба.
Розовият е домат с боровинки.
Вкусно ли е? Наистина ли? - Да.
Хипервкусно. - Наистина ли?
Разбира се. Дай ми още. - Искаме тост!
Искаме тост! Искаме тост!
- Не умея да държа речи.
Благодаря, че уважихте моя юбилей.
Моля, дай пиячката.
Вече пихте, но за жалост, моля всички да се разотиват.
Къщата е на шефа ми, аз съм тук, за да гледам сина му.
Надявам се, разбирате. Съжалявам.
Говоря сериозно. - Може ли да видя собственика?
Добър вечер. Националната полиция. Търся собственика.
Това съм аз, не, не съм аз. Защо питате?
Вие ли сте или не? - Аз съм, но само пазя детето.
Постъпи жалба от съседите за силен шум.
Незабавно трябва да видя собственика.
Него го няма, а тези сега си тръгват.
Пили ли сте алкохол? - Съвсем малко.
И сте тук да пазите детето? - Една капка, кълна се.
Експертизата ще покаже. - Казах ви, че приключваме. Кълна се.
Недейте. Кълна се, че всички си тръгват веднага.
Сериозно, сега си тръгват. - Честит рожден ден, брат!
Страхотен стриптийз!
Стига, спри камерата. Махай се!
Яко!
Честит рожден ден, пич! - Всичко съм заснел! Всичко!
Довиждане.
Тук ми харесва все повече. - Видя ли, какво го направи?
Да, късметлия. - Как го удряше с дупето.
Да, яко. - Направо потресаващо.
Ей, искам да съм на твое място. - Избръсни си мустаците.
Франк, ето ти нова риза. - Вие наистина сте банда идиоти.
Пред очите на Соня. - Стига, просто майтап. Хареса ти, нали?
Какво? Да ме удря със задник в лицето?
И това пред Соня? Да ме нокаутират със задник?
Мислех, че не може да е по-зле, но не. - Франк.
Какво? - Зад теб.
Той не спи. - Може да ходи на сън. Сомнамбул е.
Ей, Реми. Лош сън ли сънува?
Край с него.
Реми, почакай. Всичко ще ти обясня.
Имам рожден ден, ставам на трийсет.
Приятелите ми дойдоха и са поканили кой ли не.
Не ги познавам, ще ги изгоня. Не казвай на татко ти.
Мога ли да разчитам? - Няма проблем.
Триста евро и готово. - Какво?
Триста или ще звънна на тате. Глух ли си?
От къде да ги взема сега? - Нашите са ти платили, броя до три.
Едно... - Стой. Реми, ти полудя ли?
Парите или звъня на баща ми.
Доволен ли си? - Тук са двеста.
Добави сто или звъня на баща ми. - Чакай, нямам в себе си.
Върви си в стаята, ще ти ги донеса.
Ернест, извинявай за въпроса, но ще ми заемеш ли пари?
Разбира се, с удоволствие, Силван.
Със сигурност ще ти ги върна. - Споко, колко искаш? Имаш ли писалка?
Сам, имаш ли кеш? - Да не съм касиер?
Добре, остави. Няма нужда.
Ще ми заемеш ли малко пари? После ще ти ги върна.
Ето, имам само петарка. - Благодаря.
Реми, нося още трийсет. Реми.
Къде изчезна? - Откъде да знам.
Реми. - Реми!
Гледай, това е твоят телефон. - Тук ли съм го забравил?
Какви са тези глупости? - Какво?
Трийсет пропуснати разговора.
Какво гаднярче.
Пратил е смс до всичките ми приятелки. - И какво пише?
"Искам да те шибам отзад."
МАМА
Ето, някой е готов да вдигне опашка.
Знаеш ли какво? Ще убия този пикльо.
Ще го удуша, кълна се.
"Ще го удуша"... - А Франк дали посещава психолог?
Откъде да знам? Виждал съм го само няколко пъти.
Каза ми, че го познаваш добре. Оставил си детето на непознат?
Аз ли съм виновен, че ограбиха бавачката?
Трябваше веднага да реша. - Какво си мислеше?
Че церемонията е по-важна от Реми? Ти си самовлюбен идиот.
Стига, как ще съм самовлюбен... - Така ли?
А кой си крещи името, докато прави секс?
Реми.
Не е ли в градината? - Не, не го видях.
Сам! Сам! - Какво?
Малкия изчезна, помогни да го намерим. - Сега ще го намерим.
Реми. Реми.
Къде се дяна този дребосък? - Реми.
Егати щурата къща. - Не се крий, вече не е смешно.
Реми! Реми!
Дали ме видя?
Да, Франк, видях те.
Съжалявам, Соня. - Забрави.
Видях й гащите.
Сам! Сам! Намери ли го?
Гледах навсякъде, няма и помен.
Ей, момчета, какво ще правим? Да играем на нещо?
Не ми е до игри. Пикльото изчезна. - Реми?
Да. - Един сладур с червена качулка?
Да, точно. - Не съм го виждал.
Споко, шегувам се. Качи се на едно колело и си тръгна.
Но той живее тук. - Тогава не знам къде отиде.
Защо все на мен се случва?
Спокойно, отивам за колата и ще го намерим по пътя.
Всичко е наред, корабът пристигна. - Рейндж Ровър? Нов?
Аз съм отпред. - Момчета, къде отивате?
Пикльото избяга, ще го търсим.
Сериозно? - За съжаление.
Какво правите? - Идвам с вас. Хайде, Ернест.
Идвам! - Хайде, тръгваме.
Бързо, бързо. - Тук съм.
Ей, имам сериозни проблеми.
Ще изгоните ли всички и да оправите малко?
Няма проблем, Франки. Разчитай.
Естествено. - Вие сте истински приятели.
Стига си снимал.
Къде може да е отишъл? Трябва да помислим.
Къде бягат децата?
Веднъж избягах като малък. - Къде?
Обикалях три дни, но никой не ме потърси и се прибрах.
Гледай!
Виж там, лунапарк.
Алекс, отиваме там. - Яко!
Първо в лунапарка, а после за дрисльото.
Мамка му. Съвсем я забравих.
Кой звъни? - Цицорестата Люси.
О, Люси, като жена ми. - Омъжената?
Полезно е за брака им. Помагам й да не тъжи.
Ти си злато, а не човек. - Именно.
Слушай, колко е доволна. Ало.
Слушай, плановете се промениха. Празникът се отмени.
Но аз се приготвих. Ела при мен тогава.
Ще е сложно, сега съм далеч от центъра.
Не, тук е много близо, дойдох за 25 минути.
Добре, идвам до 25 минути. - Супер. Мъжът ми ще се забави.
Сигурна ли си? - Да.
Отиде на рожден ден със Соня, на някаква улица "Селска".
Ало?
До скоро! - Дай ми го.
Люси? - Ернест?
Дуду, ти ли си?
Да, Дуду е, уличнице. - Ти как...
Ах, ти, копеле! - Нямам нищо общо!
Той чука жена ми! Спри колата!
Той чука жена ми! Спри да го наритам! Стой!
Спри, успокой се. Успокой се.
Леле! Колко е малък света!
Млъкни!
Отнесоха ни вратата. - Мамка му, как отлетя!
Ернест, добре ли си? - Щях да се напикая.
Щеше да ме отнесе. Всичките ти приятели са гадове!
Ернест, почакай. Може да е грешка. - Да, Люси от центъра, а мъжът й е Дуду.
Аз съм Дуду, а той ми чука жената!
Ернест, натам е гората!
Мамка му, ченгета. Ама че късмет.
Прибери камерата при теб.
Как реши, че е жена му? - Тихо.
Полиция, добър вечер. Спрете двигателя и покажете талона на колата, моля.
Да, да. Няма проблем. - Стой!
Какво правиш, идиот? - Споко, ще избягам.
Ще ти скъсат топките за това. - Алекс, урод, спри!
Не мога, нямам книжка и талон на колата.
Как нямаш талон? От къде взе колата?
Как от къде? От гаража на шефа ти.
Споко, имам познат, вратата ще е като нова.
Момчета, погледнете, това е Реми! Ето го!
Реми! - Алекс, просто ще те удуша! Спри!
Алекс, спри шибаната кола!
Ще ни хванат. - Алекс, обърни! Стой!
Спри колата! - Обърни!
О, Боже! - Добър вечер!
Спрете незабавно! - Искаме да спрем, но го кажете на него!
Спри, плешива тикво! - Алекс, сериозно, стига вече.
Спри, ще получа инфаркт.
Спри, спри! - Отбийте в дясно!
Нищо не виждам, нищо не чувам.
Веднага спрете! - Къщичка! Не бях аз, нищо не виждам.
Алекс, спри! - Отбийте в дясно!
Алекс, кълна се, ако умрем, ще те убия!
Само още малко. - Боже! Боже!
Ще спра, като избягам. Сега ще ги издухаме.
Сега ще им покажа. Ще се измъкнем.
Ето така!
Изиграхме ченгетата! Колко сме яки!
Избягах им. Сега ще има надпревара!
Сам, видя ли? Адски съм добър! Аз съм истински Шумахер!
Алекс, спри! - Спри, гадино, ще те убия.
Не се бойте, деца, чичо ще ви покаже! - Полудя ли?! Изрод!
Ето така, деца! Чичо сега ще ви повози!
Така, яко!
Скрих им шапката! Изроди, ще им изпия мозъка!
Капка по капка.
Трябва да ми благодарите.
Добре, камерата работи.
Добре де, какво се панирате?
Заседнали сме, голяма работа. Колата е яка, сигурно всичко си е наред.
Видяхте ли само, как им се измъкнах? Професионално.
Искам да умра.
Искам и ти да умреш. - Аз ли?
И как ще намерим Реми сега? - В гората.
Супер рожден ден. - Спокойно, той сигурно сега яде
захарен памук в лунапарка. Да вървим да го намерим.
Ченгетата пристигат, да се махаме оттук.
Гледайте, светлини. Сигурно лунапаркът е там.
Върви по-бързо. - Нищо не виждам.
Хайде, мърдай с крачета, да не ни хванат.
Какво са направили с джипа? - Майната му на джипа.
И на къщата също. Не разбираш ли, какво е важното?
Кой е? - Никой, майка ти.
Видяла е съобщението по телевизията.
Няма ли да вдигнеш? - Малко ли проблеми имаме?
Аз ли да говоря с нея? Ще ми пили цял час. Гадната вещица.
Трябваше да слушам, какво ми казва мама.
Какво? - Ернест не отговаря. Как ще се прибере?
Сам, мини през тях, да видиш как е жена му.
Затвори си плювалника. - Тук трябва да се почисти.
Сигурни ли сте, че сме натам? - Ако знаех...
Видяхте ли го?
Това не е ли парк с алеи? - Да, градинка.
Тази гора е известна с проститутките си.
Вярно ли? - Да.
Добър вечер. - Добър вечер.
Водих разследване там. - В гащите ли?
Какво?
Добър вечер. - Добър вечер.
Здрасти. Не ме снимайте. - Здрасти.
Внимателно, има дупка. Да не се спънете.
Мацката полудя по мен. - Сериозно ли? Тя е проститутка.
И какво? Вече и от мацки ли разбираш?
Видя ли, как ме гледаше? - Като проститутка.
А теб гледаше ли те така? - Не, защото не си падам.
Тя си падна по мен. - Трябват й 50 евро, а не ти.
На мен и за 25 щеше да ми пусне. - Да, друго си е.
Само днес и само тук!
Колко спомени за времето на безгрижие и веселие!
От миналата седмица ли?
Така, разделяме се и търсим Реми. Хайде.
Реми! Реми.
Не е той.
Намерих го. Ето го.
Реми, аз... Извинете.
Ето го там, тичайте.
Реми! - Здрасти, Франк.
Доволен ли си? Доведе ме, а сега вкъщи.
Не искам. - Казах, вкъщи.
Тръгвай. - Долу пипалата. Имах тежък ден,
а ти ми досаждаш. Разкарай се оттук.
Побелях да те търся. Ясно? Тръгвай.
Долу пипалата, казах. - Тръгвай.
Охрана, пипа ме за пишката! - Стига! Тръгвай.
Охрана, педофил! - Спокойно, момчето се шегува.
Разотивайте се. - Какво става?
Момчето се шегува. Хайде, стига.
Да си вървим. Малък шегаджия.
Ще ти купим баничка.
Стига си се сополивил. Отдавна трябваше да си вкъщи.
Тук ми харесва, хапни си и се успокой.
Не съм гладен. - Яж, в знак на примирение.
Не искам. - Хайде, ще слушам.
Много смешно. Да, много смешно.
Направо да се напикаеш. Добре, едно кръгче и право вкъщи.
Искам на това!
Не, това е опасно, малък си. Първо порасни.
Не, нормално е, може с придружител.
Казах, рано ти е. - Искам на това.
Не бъди тъпак, хайде. - Страх ли те е?
Мен не ме е страх. Ще се кача с дребосъка.
Не, всичко е наред. Беше ме страх за него.
От къде се купуват билетите? - На място.
Реми, да си остане между нас. - Какво?
Ако те е страх, още не е късно. - Не.
Сигурен ли си? - Да, добре съм.
Тогава ще тръгваме. - Да.
Хайде, Франк, не се бой!
Не се боя. - Готови ли сте?
До скоро.
Сърцето ми спря. - В Ютуб е пълно с клипове,
където момичета свършват на това. - Наистина?
Сто процента. Искаш ли да се качим?
Трябва ти тренажор, за да задоволиш момичето?
Забрави, какво толкова се впрегна?
Той не може да задоволи момиче без тренажор.
Мога и без. - Хванаха те, Сам.
Пич, ти полудя ли?
Франк, как си, надърви ли се?
Надърви ли се, а? Защо мълчиш? - Не, не.
Добре ли си? - Да.
Виж, снимали са ни.
Я да видим.
Да видим.
Какви лица.
Виж, зяпнал е от страх.
Ти се боиш повече от мен. Насра се от страх.
Бива си ви. - Само се погледни.
Сега ще повърнеш.
Не, това е луда работа. Край, да си вървим.
Прибираме се, ясно? - Добре де.
Само да покараме колички и край, нали?
Добре, да вървим да видим.
Майчице, умирам!
Не беше страшно. Свърши ли?
Да полудееш!
Ще ми го дадеш ли? - А ти какво ще ми дадеш? Целувка.
Каква физиономия. - Заповядай.
Може ли и за мен? - Да вървим, има още атракции.
Да вървим.
Тъмната стая. - Леле, яко!
И какво ще правим в тъмната стая? Да вървим.
Какво? Какво си намислила?
Къде? Какво?
Тихо. - А, добре.
Какво беше това?
Едва не се потроших. Алекс, къде си? - Точно след теб.
Кой е? - Аз съм.
Здрасти, Соня.
Супер.
Нищо не се вижда. - Като в гроб.
Ей, Франк, как беше в тъмната стая?
Чудесно. Супер атракция, пълна с емоции.
Наистина ли? - Да.
А ти какво ще кажеш? - Страхотно, искам още.
Какво е смешното?
Защо се смеете? Не разбирам. - Снимах страшен клип, трепач.
Какво? Кое е смешното?
Добре, ще ви покажем, но обещайте да не се сърдите.
Добре, няма проблем. - Няма проблем. Какво е?
Какво се умърлушихте? Беше шега.
Имаме различно чувство за хумор. - Стига. Аз трябва да се разстройвам.
Мъжете се лепят като марки и нищо не забелязват.
Добре, всички сме в прекрасно настроение.
Реми, какво ще правиш, като пораснеш?
Ще ходя с теб, ако не се сбръчкаш.
Добър план. - Харесва ми мечтата ти, Реми.
А ти, Алекс, за какво мечтаеш? - Ами...
Добре, благодаря, Алекс. Сам?
Да забравя последния половин час. - Стига вече.
Франк.
Иска да прави комикси. - Мисля, че това приключи.
Реми, освен мен, имаш ли истинска мечта?
Реми. - Татко да види, как играя футбол.
Аз също мразя футбола.
А ти, Соня, за какво мечтаеш? - Имам хиляди мечти.
Например, искам поне за час да имам пишка.
За да видя, какво е да си мъж.
Искам да отворя верига сладкарници, искам...
голяма и истинска любов с нормален мъж.
Стига вече.
Но най-много искам, Сам и Франк да спрат да се дуят.
Къде отиваш?
Какво им каза? - Искам да те накарам да се усмихнеш.
Ела. - Как? Къде? Не искам.
Спокойно, ела. - Не, не.
Хайде. - Ще си припомним нещо.
Не мога да пея. - Хайде!
Не мога да пея.
Горчиво!
Благодаря.
Настроението се повдигна. - Да, много яко.
Нищо особено. - Ревнуваш ли?
Благодаря.
По дяволите!
Ето, спря да се спичаш и стана весело.
Аз не се спичам. - Достави ми удоволствие.
Откопчай си копчето.
Няма да те изям.
Значи помниш всичко от прощалното парти?
Защо се правиш, че не помниш? - Защото не ми се обади нито веднъж.
Но нали имаш гадже? - Ако може да се каже така.
Запознахме се вчера.
Колко е от тук до вкъщи пеша? - Не знам, половин час.
Не, няма да издържа. Жалко, че вече нямаме кола.
Ако правиш вечеря за идиоти, резервирай маса само за теб.
Дайте ми книгата за оплаквания! - Ернест! Ернест!
Не ме пипай с тези мръсни ръце!
Слизай долу! - Той изчука жена ми!
Какво става тук? - Ко стаа ли?
Да. Какво? - Познааш ли го?
Да. Какво става? Не разбирам. - Не сака плаща пивото.
Плюска компир... - Какво?
Не чаткаш ли? - Какво каза?
И са кво? - Ти разбираш ли го?
Казва, че Ернест е пил бира, ял картофи, а не иска да плаща.
Не, уверявам ви, че е недоразумение. Сам, слушай.
Ние ще платим, няма проблем. - Плаща, плаща.
Хей, пазете се! - Ернест, идиот, какво правиш?
Яко! - Дебил!
Давай да бягаме, Реми!
Вие съвсем полудяхте!
Ще получа "Оскар"! Как го отпра само!
Насам, насам.
Добре, добре. - Да се скрием тук.
Как си, Реми? - Какво правиш?
Аз ли? Той изчука жена ми. - Полудя ли? Заради теб ни търсят.
Ако ни хванат, ще ходим с ръце в гъза. - Интересно. Чък Норис не може така.
Тихо. Не се показвайте. - Къде се дянаха?
Натам! - Ей сега ще си го получат!
Отмина, да вървим. Хайде. - Реми, какво ти е?
Какво ти е? Боли ли те? - В теб ли е инхалатора?
Не е у мен. Инхалаторът не е у мен.
Той има астма. - Всичко ще е наред.
Да бе, ще е наред. Нищо не е наред.
Зет ми така си умря. - Млъкни най-после!
Какво, да лъжа ли за зет си? - Какво ти казаха?
Просто казвам... - Млъкни!
Да извикаме линейка. - Сирената ще вие и поляците ще цъфнат.
Ще се обадят на родителите му. До къщата е половин час. Други идеи?
Половин час е нищо. - Млъкни, идиот.
Гледай, карт. - Да, картове.
Забравете. И дума да не става.
Други идеи? - Хайде, да вървим.
Този път ще карам аз.
Дръж се. - Не ме пипай!
Смело и безотговорно.
Така ще стигне до първата канавка.
Задръж камерата. - Бързо, бързо.
Хайде, бързо.
Внимавай, отзад!
Сам! - Свалиха го! Камерата, вземи камерата!
Къде караш? А Сам? - Не, не, сам да се оправя.
Той владее карате, ще се оправи.
Тебе страх ли те е? - Нищо подобно.
Снимай пътя. Сега ще ти покажа.
Мамка му! - Внимавай!
Дайте път! Разкарай се!
Махнете се! - Тъпанар!
Това е моето ферари!
Егати кефа!
Вин Дизел пасти да яде!
Момчета, пресичаме финала! Аз съм Шумахер!
Внимавай, внимавай!
Къде е Сам? - Прикрива ни отзад!
От какво ни прикрива? - Ще ви хвана!
Един поляк ни гони! Хвърли банана. - Какво?
Хвърли банана!
Дръж костенурката. - Какво хвърляне!
Целта е поразена! - Гледай напред!
Гледай пред теб! Внимавай!
Ето това беше трик!
Соня, спя ли? Сънувам ли? - Франк, Реми, добре ли е?
Държи се.
Изчукал е жена ми...
Давай, давай, не спирай.
Соня, помогни ми да сваля каската.
Чука жена ми!
Ернест, добре ли си? - Жив и измамен!
Свали каската. Бързо.
Вече сме вкъщи. Пристигнахме. Хайде.
Дръж се.
Мърдай, какво стоиш? - Сега ще се оправиш. Ей сега.
По дяволите. Прости, Реми, не беше нарочно.
Нищо, вече сме у дома. Стигнахме, това е важното.
Вече влизаме. - Ернест умря ли?
Жив да не бях, какво става тук?
Какво ти пука? После ще се оправяме. Да оправим детето, освободи място.
Ето тук. - Давай инхалатора.
Дишай, Реми. Дишай.
Още веднъж.
Е, как си? Оживя ли? - Страхотно беше с картинга.
Извинете. Пица "Маргарита", 14 броя за Франк Емери. Той тук ли е?
Не, не е тук. - Трябва да ми плати.
Къде е Шодел? Да се появи незабавно!
Приличаш на онзи старец от анимацията...
Как беше? - "В небето".
Да, "В небето"! Е, дядка, мацки ли ще сваляш?
Хора, празникът свърши! - Измитайте се!
Стига си пил, глупак. Остави го на място.
Какъв е този бардак?
Престани да пиеш. Слизай! Слизай, казах!
А това какво е? Кой е това там? Самурай, ела насам.
Стоп, това е вип зона. Не може.
Как не може? - Имаш ли гривна?
Нямам. - Не може във вип зоната.
Пусни ме, познавам собственика. - Ето, рибки. Хапнете си.
Яжте, хайде.
Гледай, Антони пуши цигара с гъза!
Здравейте, аз съм собственикът на дома Шодел.
Аз не пърдя, така си говоря. Нормално е за мен.
Ти съвсем ли полудя? Какво е това?
Само се шегувам. - От къде я взе?
От кутията за пури.
Какво правите, диваци? Махайте се от тук!
Казах ти да спреш да пушиш.
Спрете музиката! Спрете!
Стига! По дяволите.
Слез от дивана, кожен е!
Това е най-якият юбилей!
Стой! Ще трябва да го плащам.
Ей, Пинокио, пиенето ли ни взимаш? - И какво? Я се махай, тапир.
Ей, дръж.
Ей, дай ми я! - Дръжте!
Чинията не е твоя!
Дай ми я! Дай ми я!
Гледайте, имаме си дребосък!
Ей, Пол. Пол! Пол, какво си направил?
Франк, исках да ти се обадя.
Не знам, какво да правя. Не искат да си тръгват.
Говорих им, но те не слушат, но пак ще опитам.
Не, не, да отидем в джакузито. - О, да.
Имам си дете! - Остави детето на място! Пусни го!
Виното става ли за коктейли? - Не, не става. От къде го взе?
В мазето. Какво му е? - Всяко струва по 5 бона.
Не знаех. - Франк!
Франк, къде е джакузито? - Ето там и наляво има басейн.
Реми, добре ли си?
Реми, не мърдай от там! Идвам за теб!
Ей ти, ела тук, пудел!
Защо само аз нямам смс, че искаш да ме чукаш?
Тук никой не иска да ме чука. Всички са импотентни.
А ти, ако ме снимаш още веднъж, ще ти разгоня майката.
Алекс, ела след мен.
Помогни ми да го извадим от водата. Реми!
Алекс, помогни ми!
Май работи.
Тя е друсана, не виждаш ли? Ела.
Благодаря, мадам.
Да върви да те изсушим в стаята ти. - Дайте път.
На какво мирише тук?
Стига сте досаждали, къде се буташ?
Чакай си реда, като всичко навън. - Риба ли печеш? Това е детската стая!
Той ми е приятел, ще го обслужа без ред. Това е неговият рожден ден.
Един момент, сега обръщаме...
Ти, разкарай се. Вие всички, разкарайте се от тук.
Всички вън!
Купонът свърши!
Сигурно не обича печено.
Сталинград. - Хайде, хора, разотивайте се.
Дано останеш без подарък за Коледа. - Спете си у вас.
Хайде, ставай. Хайде! Ще си спиш у вас.
Погледни само.
Погледни.
Какво сте направили тук?
Ей, пицария, ставай. Махай се.
Ще ме изкормят за това. - Споко, няма страшно.
Малко трябва да се прибере. Отивам да поспя и утре в 9 съм на линия.
Ще ти помогна да оправиш. - Така ли? А мебелите?
А колата? - Ще кажем, че са я откраднали.
Спал си и не си чул. А къщата са я разрушили от Грийнпийс.
Нахлули са с маски, заплашили са да изгорят всичко,
ако Шодел не използва рециклирана хартия.
Опитал си да се бориш, но те са били повече и не си успял да спасиш птицата.
Каква птица? - Изтезавали са папагала,
но той не проговорил. - Ставай, пиците ти ги платиха.
Алекс, папагала ли убихте? - Не, не бяхме ние. Беше Грийнпийс.
Не ме прави на глупак. - Нали ти казах, бяха Грийнпийс.
Не, стой, къде тръгна? - Мамка му! Нали ти казвам...
Здрасти, Франк. Някой ден ще видиш това.
Искам да ти благодаря,
защото до сега не бях нарушавал толкова забрани.
Въпреки че понякога си пълен сухар, искам да имам баща като теб.
Искам да му пука за мен, дори когато е пиян.
И да не мисли само за себе си.
Затова, ако имаш нужда от работа, мога да те наема.
Няма да е най-лесната работа, но ще ти плащам добре.
И ще ти давам почивни дни. - Реми, къде си?
Тук съм. - Къде е това "тук"?
Седя на гърнето. Скоро ще дойда.
Разбираш ли, защо си сухар? Е, добре, ще тръгвам.
Честит рожден ден, Франк.
Ето че нашият филм върви към края. Надявам се, че ви е харесал.
Франк, как мина рождения ден? Ще добавиш ли нещо?
Това беше последният ми рожден ден. Утре ще ме убият.
Искате ли чай? - Благодаря.
Пий си чая и отивай да спиш. Утре ще ставаме рано.
Колко съм гладен, не е истина. - Има от моите кексчета.
Не, мерси, мина ми глада.
Какъв е този шум?
Какво става?
Сигурно не всички са си отишли. - О, не.
Къде е камерата? Забравих я. А, ето я.
Бързо, бързо.
Насам! Тук става нещо.
Франк, виж, поработихме над дядката,
сега е точно като от "В небето". - Трябва да говоря с Шодел!
Стига сте се смели. - Махнете се, пияни идиоти.
Помолих те да изгониш всички.
Не снимай, Алекс. - Франк, имаме проблем.
Ти си проблемът. Всички сте проблем. - Точно като във филма.
Франк, гледай. - Хванете го. О, Боже.
Пукайте балоните! - Ще подам жалба!
Ще се закачи за жиците! Стреляйте или хвърлете камъни.
Но той отлита!
Ще получа "Оскар". - Стреляйте. Само пазете главата.
Довиждане, приятелю! Ама че филм стана!
Ще има милиард гледания в Ютуб.
Какво мига там? Батерията? Бате...
И сега гледахме всичко, но не разбрахме нищо за Реми.
Не съм съгласна. Разбрахме, и при това твърде много.
Не си единственият без баща в семейството.
Може би, но още не знаем, къде е Реми.
Аз знам.
Какво? - Ам Гъл.
Никой не помни, кой е Ам Гъл.
Но аз знам. Това е едно същество от "Властелинът на пръстена".
Тръгвай. Към участъка. - Къде?
Но... - Побързай.
Тръгвай. - Добре, тръгвам.
Какви вандали, дори рисунката на детето не са пощадили.
Аз я нарисувах, ясно? Тъпанар скапан!
Е, извинете, щом е така.
Добре, слушайте. Те споменаха, че ще стават рано.
И защо? Ясно е, че не е, за да чистят.
Почакайте.
Какво търсиш? - Знам къде са.
Франк. Франк.
Франк, аз съм. Успах се.
Главата ме цепеше, но ходих да взема препарати, както ми нареди.
Слава Богу, че се върнахте. Няма да повярвате,
но домът ви беше нападнат от Грийнпийс.
Бяха въоръжени и с маски, и изобщо...
Изпочупили са всичко. Гледахме видеото.
Не е почистено, но да знаете, че вината не е наша.
Защитавахме всичко, което можахме. Например, чинията.
Франк казал, че тя ви е много скъпа.
Извинете.
Ти самият си Гъл Гъл!
Ръката ми. - Стойте, стойте! Пуснете ме!
Пуснете ме, нищо няма да ви кажа. Франк е виновен за всичко!
Пуснете ме!
Хайде, Реми! Давай, Реми!
Добър ден.
Вече сте се върнали? Нали чак вечерта.
Как мина церемонията ви?
Ясно.
Направо тук ли дойдохте или минахте през къщи?
Слушайте, не е това, което си мислите.
Изродите от Грийнпийс се появиха от нищото и...
Това не е каквото си мислите, мосю Шодел.
Млъкни.
Обещах на жена ми да не те удрям, така че не ме изкушавай.
Сега вече сме като на истински мач.
Забравих да си купя наденички.
Марк, вие... - Мосю Шодел.
Не съм тук заради теб, дойдох с тях.
Няма да те арестуват на стадиона,
защото не искам да развалям играта на сина си. Ще почакат.
Гол!
Рейндж Ровър - 120 000 евро. Роял "Стейнви" - 30 000 евро.
22 бутилки "Гран Крю". Ризата.
И моралните щети. И моят любим папагал.
Затънал си до гуша, така че ме слушай, негоднико.
Не, ти ме слушай.
Добре, малко ти потрошиха кокошарника и папагала,
но затова пък Реми не пострада. И без нас дори нямаше да стигне до тук.
Няма да платя нито цент.
И още нещо.
Може да не идваш на работа в понеделник.
Какво си говорихте?
Каза да не ходя на работа в понеделник.
Ден почивка? Не е зле, аз в понеделник винаги имам махмурлук.
Супер мач беше. Супер.
Младежо, може ли автограф? - Тате!
Видя ли, как вкарах гол? - Разбира се, страхотен гол беше.
Направо ги срази. - Мамо, а ти видя ли?
Разбира се, слънчице.
Да вървим.
Дай си и другата ръка.
Безкрайно се радвам да се запознаем, Франк Емори.
Почакайте малко, моля ви.
Този път няма да забравя нищо.
Стой, не мърдай!
Боли! Боли, много боли!
Следва продължение...
Това съм аз, Франк Емори.
Рисунката е хубава, но на живо съм по-хубав.
Днес мечтата ми се сбъдна,
благодарение на моя хипермотивиран издател.
Добър ден. - Добър ден. Колко много народ!
Да, подписвай.
На кого да пиша? - Лилиан.
Реми, хайде, ще закъснеем.
До скоро, Франк. - До скоро.
Успех на мача. - Благодаря.
Заповядайте. Довиждане.
Б А В А Ч К А
превод: poperju SubsTeam bukvi.bg ® 2015
Bulgarian Translator Zone SubsTeam bukvi.bg ® 2015
Моля, оценете тези субтитри на www.osdb.link/89943 Помогнете на останалите да изберат най-добрите