Превод и субтитри: vkehayov
Синхронизация за BluRay изданията: Magyp_Ta6ak
ГОСТЪТ
Свършихте ли със закуската? - Да.
Тогава да тръгваме.
Ще се видим по-късно. - Добре. И да караш внимателно.
Взе ли си нещата? - Да.
"Всеки е дал по нещо, някои са дали всичко. "
Г- жа Питърсън? - Да. С какво мога да помогна?
Казвам се Дейвид, г-жо Питърсън. Познавах сина ви, Кейлъб.
Тренирахме заедно, служихме заедно. Станахме добри приятели.
Искаш ли да влезеш? - Благодаря, госпожо.
Може ли да ти предложа нещо? - Бих искал малко вода.
Как дойде дотук? - Тичах. Добро упражнение.
От автогарата в града.
Тичал си през целия път до тук? - Да, госпожо.
Ето, заповядай. - Благодаря, госпожо.
Кога те уволниха? - Уволниха ме в сряда и идвам
направо тук от Форт Канделор. - Идваш направо тук първо?
Щях да дойда по-рано, но не можах да тръгна.
Защо?
Уволниха ме, защото бях ранен. Лежах във военната болница.
Не може толкова лесно да се излезе от там.
Но не се притеснявайте. Имах само парче от шрапнел в гърба.
Не, имах друго предвид. Защо идваш първо тук?
Както казах, аз и синът ви, Кейлъб, бяхме много близки.
Бях с него, когато загина.
Наистина ли? - Да, госпожо.
Едно от последните му желания беше да ви посетя.
Вас и семейство ви.
Помоли ме да ви кажа, че много ви е обичал.
Помоли ме да го кажа лично на всеки от вас...
...че ви е обичал и е мислил за вас до последния си дъх.
Казах му, че ще го направя, и ето ме тук.
Би ли ме извинил, моля?
Това съм аз.
Ето тук.
Да.
Помня този ден.
Не исках да ви разстройвам, госпожо.
Може би трябваше първо да ви се обадя, но...
...още нямам мобилен телефон. Наистина не го обмислих добре.
Трябва да тръгвам, но бих искал да си разменим и-мейл адресите.
Чакай... Не!
Ана, сестрата на Кейлъб, работи през нощта и спи до късно.
Знам, че ще иска да се запознаете.
Би ли останал още малко?
Надявам се, че не го казвате само от учтивост. Не е нужно.
Не, наистина. Моля те. Остани.
Радвам се, че си тук и бих искала да ми разкажеш още за теб и Кейлъб.
Добре.
...а когато отивахме да спим обличахме някакви сини неща,
които не бяха чак толкова лоши, но не можех...
Ана, ето те и теб. Запознай се с Дейвид.
Приятно ми е да се запознаем. Кейлъб говореше много за вас.
Дейвид се е уволнил тази седмица, Били са приятели с брат ти.
Познавал си Кейлъб?
Да, госпожо. - "Да, госпожо"?
Добре. Къде си се устроил?
Като идвах насам видях мотел край пътя.
Не, не. Ще останеш тук.
Не искам да ви притеснявам.
Ще ни е приятно да останеш. Има достатъчно стаи.
Всъщност, можеш да спиш в бившата стая на Кейлъб. Настояваме.
Няма да откажа. Само за тази нощ.
Трябва да отивам в ресторанта. Беше ми приятно да се запознаем.
И на мен.
Ще се видим по-късно. - Чао.
Да ти покажа ли стаята? - Чудесно.
Има чисти кърпи в банята, ако искаш да се освежиш.
Г- жо Питърсън, сигурна ли сте, че е удобно да остана тук?
Разбира се. Така или иначе никой не я използва.
Мисля, че ще е добре за нас.
Ще те оставя да се настаниш. Ако ти трябва нещо ми се обади.
Шибан женчо.
Всичко е наред, скъпа, не плачи.
Как мина денят ти? - Добре.
Значи, си познавал брат ми? - Познавах го.
Много добре. Да.
Помоли ме да ти кажа, че те обичаше.
Благодаря.
Не знаем дали е бил приятел на Кейлъб.
На снимката е с отряда на Кейлъб. Ти я видя.
Ако страда от посттравматичен стрес, или както му казват там?
Тези момчета се връщат с психични проблеми, Лора. Помисли ли за това?
Ако се беше върнал Кейлъб, а не приятелят му,
така ли щеше да разсъждаваш?
Това е...
Родителите ти се карат заради мен. - Да, те често се карат.
Изглеждаш така, сякаш някой те е ударил.
Ударих се, като играехме футбол по физическо.
Да, случва се понякога.
Да.
Да, права си. Да поговорим с него.
Здравей, така. Дейвид, много се радваме, че си наш гост.
Ще пия бира преди вечеря. Може ли да предложа и на теб една?
Не, благодаря. - Е, както искаш.
Вечерята ще бъде готова след един час. Люк, напиши си домашното.
Добре.
Дейвид, да ти предложа нещо? - Не, благодаря, г-жо Питърсън.
Какво правиш?
Искаш ли? - Не, добре съм, благодаря.
Ще остане ли приятелят на брат ти? - Не, надявам се.
Защо? Нали каза, че го харесваш? - Казах, че е мил. Не е същото.
Добре. Защо не го харесваш?
Не че не го харесвам, просто... ... когато Кейлъб загина...
Мама и татко се опитаха да го преживеят.
Имаха много спомени за него в града.
Мисля, че е нормално да им е тежко, когато детето им е загинало.
Не трябва да засядаме в града на живите спомени, нали?
Да, абсолютно.
Трябва да тръгвам.
Почакай малко. - Стига.
Остани още малко. - Не мога. Трябва да тръгвам.
Не трябва да тръгваш. - Трябва.
Сигурна съм, че утре на партито на Кристен ще се забавляваме.
Остави ме, трябва да тръгвам.
Показва ъгъла на въжето на корабната котва, което е хипотенузата,
а ние търсим разстоянието до морското дъно. Точно обратното.
Разбираш ли?
Не точно.
Доста си умен, а? - Предполагам.
Как беше на работата? - Добре, нямаше много работа.
Дейвид, искаш ли бира? - Ще пия една, благодаря.
И аз искам. - Сигурен съм, че искаш.
След месец ставам на 21.
Тогава ще пиеш колкото искаш, но сама ще си я купуваш.
Помогна ли му за домашното? - Не точно.
Не тръгвай. Остани за компания. - Уморена съм. Искам да спя.
Добре, както искаш.
Алън. Казва се Алън.
Тук е само от четири години, но има диплома
Затова той е регионален мениджър, а не аз.
Но всичко е наред. Знам, че Лора е загрижена.
Чуди се, дали някога ще започна да печеля повече пари.
Мисля, че съпругата ви, ви уважава, сър.
Да, каквото такова.
Ами ти? Какви са ти плановете? - Да хвана утре автобуса за Флорида.
Да намеря работа в строителството. Сигурен съм, че ще намеря нещо.
Не. Това е лудост.
Не знам къде ще ходиш но остани още няколко дни.
Не искам да злоупотребявам с гостоприемството ви, сър.
Не ни притесняваш. И стига с това "сър". Казвам се Спенсър.
Наричай ме Спенсър, за Бога. - Добре.
Добре, оставаш тук, нали? Поне докато решиш къде ще отиваш.
Може би още няколко дни. - Много добре. Разбрахме се.
Да пием по още една бира, за да отпразнуваме.
После си лягам. Дръпни си краката. - Става.
Изморен ли си? - Не, нямам нужда от много сън.
Какво правиш тук?
Казах на майка ти, че днес аз ще те взема.
Наред ли е всичко? - Да.
Защо нямаш приятели?
Имам много приятели...
...но в момента не са тук.
Какво чакаш?
Искам да ми покажеш кой те удари вчера.
Топката ме удари. - Да бе.
Какво ще направиш? - Нищо лошо.
Онези там. - Всичките ли?
Това са момчетата, които ме тормозят.
От всички Майк и Йън са най-лошите. Пълни идиоти.
Сега може ли да тръгваме? - Да.
Какво правиш? - В бара ли отиват?
Да. Сервират ти, ако тренираш футбол.
Едно питие ще ми дойде добре. А на теб?
Не.
Идваш ли? - Не.
Аз съм вътре, ако размислиш.
Какво, по дяволите...
Хей, Люк...
Сигурно му е гаджето.
Може ли.
Трябва ми личната му карта. - Онези имат ли лични карти?
Какво ще поръчате?
Знаеш ли как се прави "огнена топка"?
С ракия и сос табаско. - Това ще пия. Направи ми едно.
Донеси и една кола за брат ми.
Не мога да не забележа, че онези дами пият евтина бира. Срамота.
Бих искал да ги почерпя по един Блоу Джоб шот.
Сериозно ли? - Да. Напълно сериозно.
Желаете ли да почерпите и техните приятели?
Изглеждам ли ти пълен с желание да черпя и приятелите им?
Би било учтиво.
Разбира се, добре.
Занеси на момчетата Космополитън.
Господине, не знам какво смятате, но имах предвид по една бира...
Не. Блоу Джоб шот за дамите и Космополитън за момчетата.
Задръж рестото. - Готово.
Богат ли си? - Парите лесно се печелят.
Ето колата и вашата "огнена топка". Техните напитки са готови.
Благодаря.
Искаш ли да опиташ? - Да.
Господи.
Люти чушки? Това ли пиеш? - Да.
Как го пиеш? - Свиква се.
Това е от онази маса. - От онази маса?
Изглежда нервен. - Да.
Благодаря за питието. - Моля.
Не го искам, вземи си го.
Може би предпочиташ това. - Очите ми...
Стани.
Момчета, изчезвайте оттук.
Обади се в полицията и кажи истината.
Банда гимназисти дошли и поискали да им сервираш алкохол.
Поискал си им личните карти, а това довело до неприятности.
Те се сбили. Не си успял да ги видиш добре.
Иначе може да имаш проблеми, че сервираш алкохол на непълнолетни.
Имам предвид това. Виж какво може да се случи.
За щетите.
Люк, какво стана? - Сбих се с едни момчета в училище.
Добре ли си? - Добре съм.
По-големите ме предизвикаха. - Защо?
Не знам. Отивам в стаята си.
Наред ли е всичко? - Да, госпожо. Наред е.
Ще има ли неприятности в училището?
Никой не видя. Обикновени училищни проблеми. Казах му,
че когато се оправи ще го науча на някои техники на самоотбрана.
Сигурна съм, че точно от това се нуждае.
Много се радвам, че си бил там.
Готова съм да отида до Престън.
Ана, може ли да поговорим в кухнята?
Разбира се. - Извини ни.
Заведи го на партито довечера. - Защо?
Не можем да го оставим сам.
Така ли? А ти да играеш карти.
Дейвид, искаш ли тази вечер да дойдеш с мен на партито?
Разбира се, звучи добре. - Супер, тръгваме в 7.
Добре.
Люк, трябва де изкъпя.
Люк. Люк. Хайде...
Извинявай.
Няма проблем. Мислех, че Люк е вътре.
Трябва да се облека. - Да, разбира се.
Не е нещо особено, но приятелят ми Зик ще е тук.
Не знаех, че имаш приятел.
И родителите ми не знаят. Бих искала така да остане. Става ли?
Няма да им кажа. Не е моя работа.
Здравей. - Здравей.
Кой е той?
Това е Дейвид. Служил е с брат ми. - Как сте?
Добре, благодаря?
Зик е вътре. Кажи му да донесе кега с бирата.
Аз ще го донеса. Къде е?
В колата на Зик. Отключена е.
Ана... - Не мога повече тази вечер.
Наистина ли? Защото си на гости? - Не точно...
Къде да ги оставя.
Можеш да ги оставиш тук.
Здрасти, приятел. Добре дошъл на партито.
Крейг, не го прави. - Хайде, той е голямо момче.
Разбира се.
Благодаря.
Добре ли си? - Да, добре съм.
Да се махаме от тук. - Да, да вървим.
По дяволите.
Кои са тези?
Бившият ми приятел, за когото ти разказах.
Трябва да поговорим. - Не искам да говоря с теб.
От една седмица се опитвам да те открия. Какво става, по дяволите?
Разговарям с приятел, не бъди груб.
Тръгвай с мен.
Шибано копеле.
Разкарайте го оттук.
Съжалявам за снимката. - Няма нищо.
Би ли искал... да разгледаш къщата?
Ето ви и вас. Какво имаш? Аз имам дама, ти имаш вале.
Сядайте.
Помислих, че напуснахте партито и намерихте нещо по-добро. Искаш ли?
Не, благодаря. - Аз просто...
Искам да кажа, че те подкрепяме.
Ако ти трябва нещо, само кажи.
И как ме подкрепяте?
Подкрепяме те, в смисъл "Хайде, Америка", нали така?
Но не можа да ме подкрепиш, когато бях в армията.
По дяволите, човече. Не можех.
Имам астма и ми е много трудно да... - Какво ти е тежко?
Хей, човече, аз само...
Какво? - Просто се ебавам с теб.
Мамка му, човече. Мислиш, че е смешно, Кристен?
Веднага се връщам.
Хубав задник има, нали?
Можеш ли да ми намериш пистолет? - Пистолет?
Мога да ти намеря. За какво ти е?
Аз съм войник, човече. Обичам оръжията.
Познавам един човек, който може да ти намери.
Имаш ли пари? - Имам.
Мамка му, дай си номера.
Не съм го ползвал досега. Номерът е на гърба.
Значи обичаш оръжията.
Може ли да тръгваме? - Разбира се.
Аз ще карам. - Не, добре съм.
Аз ще карам. Ти си напушена.
Мислиш ли, че си по-трезвен от мен. - По-голям съм от теб.
Сложи си колана, моля те.
Искаш ли да поговорим? - Не.
Само...
Нищо не е, само се поскарахме. Стари работи.
Знаеш ли, преди ми харесваше, че свири в групата,
но сега събирам пари за колеж, а той не прави нищо.
Даже и не се хваща на работа.
Наркодилър ли е? - Не е наркодилър.
Да, понякога продава дрога на приятели, за да припечели.
Ако провали нещата с теб тогава е глупак. Не трябва да се тревожиш.
Сериозно.
Ако имах момиче като теб у дома...
...не бих отишъл в Близкия Изток и там да ме ранят.
Благодаря.
Обичам тази песен.
Наистина ли?
Аз си направих компактдиска.
Ако искаш ще направя и на теб. - Искам.
Ще сложиш ли и тази песен? - Да, непременно.
Е, лека нощ. - Лека нощ.
Благодаря, че ме покани. - Няма проблем. Лека нощ.
Не, искам да си направя операция.
Никой не трябва да ме разпознае. Важно е.
Какво имаш предвид за зъбния картон?
Ортодонт не ми трябва. Пръстите, да.
Колкото може по-скоро. Засега съм добре, но някои хора ме търсят.
Разбирам, че ще отнеме време, но е спешно.
Ще ти се обаждам, за да ме държиш в течение на нещата. Разбрах.
Името му е Дейвид Андерсън Колинс.
Мога да ви кажа частта, в която е служил.
Не, всичко е наред с него.
Бяха приятели с брат ми и чух, че се е върнал, затова...
Всяка информация е добре дошла. - Добре, госпожо.
Ще ви се обадя, когато имам повече подробности. Дочуване.
Секретен файл. Веднага се свържете с корпорация KPG
Кажете на Форт Канделор, че Дейвид Колинс е мъртъв.
Дайте им официалната версия. Вземете я оттук.
Следващата седмица ще се срещна с останалата част от борда,
за да обсъдим бъдещето ни сътрудничество с армията.
Във връзка с разтварянето Ричард има повече информация. Ричард...
Не мога да навлизам подробно в детайли, но мога да кажа...
Извинете за прекъсването. Нещо изскочи.
Моите почитания, но ще трябва да ме извините.
Кога е прието обаждането. - Преди около час, сър.
Знаете ли кой се е обадил? - Да, казва се Ана Питърсън.
Питърсън? Като Кейлъб Питърсън? - Сестра му. Какво ще правим?
Резервирай ми следващия полет.
Наеми го, ако трябва. И ще ми трябват снайперисти.
Ако някой пита какво става, какво да му кажа?
Измисли нещо.
Никой не трябва да разбере, че един от нашите субекти е все още активен.
Ако в KPG научат за него с нас е свършено. Ясно?
Обади ми се, когато резервираш самолета.
Не закъснях, нали? - Не, точно навреме идваш.
Добре. - Преди да започнем
искам да се уверя, че имаш пари. Не се обиждай.
Това достатъчно ли е? - Напълно.
Да започваме.
Това е стандартен Берета. Сигурно си запознат с него.
Според мен ако си го виждал, виждал си и всички други.
А това бебче е 9 мм Уитнес Елит. Много подобен на Берета,
но го предпочитам заради отката. Почти не "рита".
В армията ли си бил? - Да, сър.
Аз бях във флота.
Добри са.
Елита ли искаш? - Ще ги взема всичките.
Всичките пистолети? - Не, всичко. Всичките оръжия.
Така си и мислех.
Ако донесеш пари за всичко ще се разберем. Ще вземеш всичко.
Не, ще те убия. - Какво става, по дяволите, Дейвид.
Шибан психопат.
Не, не, не!
Ало? Благодаря, че се обаждате.
Какво?
Мамо, може ли да поговорим? - Разбира се, скъпа. Какво има?
Обадих се във военната част, от която Дейвид каза, че е уволнен.
Питах за него. - Какво? Защо го направи?
Спенсър... - Имам нужда от питие.
Какво се е случило? - Искам да пия, скъпа.
Намерили Алън, моят шеф, който не идваше на работа от няколко дни.
Всички бяхме загрижени. Един негов приятел разбил къщата му и влязъл.
Намерил Алън и приятелката му мъртви.
Двамата изпили цял куп сънотворни. Изглежда са се самоубили заедно.
Господи, това е безсмислено. - Той беше напълно нормален.
Но полицията прави разследване. Нямало следи от влизане с взлом.
Момичето имало синини по тялото.
Не знам какво означава това.
Очакваме полицията да каже какво точно се е случило.
Работата е там, че сега аз съм регионален мениджър.
Когато в централата научили веднага ми се обадиха
и искат да започна от утре, със заплатата на Алън.
Това е... - Внимавай какво си пожелаваш.
Дейвид... - Извинете, че ви прекъсвам.
Не ставай глупав, всичко е наред.
Налях си едно питие. Искаш ли да ми правиш компания?
Разбира се. Веднага се връщам.
Ало? - Ана?
Става дума за Крейг, намерили са го на хълма.
Мъртъв е. Някой го е застрелял. - Какво?
Знаят ли кой го е направил? - Не знам подробности.
Може ли да се видим по-късно? - Да, разбира се.
Трябва да ти кажа нещо. - Какво?
По дяволите. Трябва да затварям. Ще ти се обадя по-късно.
Ало?
Току-що чух от Зик. Как си?
Не разбирам. Кой би искал да убие Крейг?
Не знам.
Да седнем ли за малко? - Да.
Как се прави това? - Първо правиш горе отвор.
За да извадиш вътрешната част.
Имаш добри родители. - Да.
Така е по-добре.
Винаги ли го носиш със себе си? - Това ли? Разбира се.
Защо? - Не знам.
За всеки случай.
Обадих се в поделението, в което е служил Дейвид.
Казаха ми, че Дейвид Колинс е починал преди седмица.
Във военната болница в Аризона избухнали кислородни резервоари.
Загинали са 20 души. Дейвид Колинс бил един от тях.
Има ли някакви документи? Кредитни карти?
Не съм виждала портфейла му. - А телефона му?
Има мобилен телефон, нали? Защо не провериш къде се е обаждал.
Брат ти е добър с компютрите. Кажи му да погледне.
Добра идея.
Кристен мисля, че онази двойка доста дълго чака.
Веднага идвам, благодаря. - Обади ми се след работа.
Пази се. - Ти също.
Искаш ли един съвет, Люк? - Разбира се.
Не позволявай на никой да се гаври с теб.
В противен случай така ще бъде до края на живота ти.
Повечето деца в училище са по-големи от теб, нали?
Да. - Тогава си вземи нож в училище.
Ако ти го вземат и те набият иди през нощта
и запали къщите им заедно със семействата им.
Кое е най-лошото, което биха могли да ти направят?
Да, добре.
Ето, задръж го.
Даваш ли ми го? - Да, твой е, имам друг.
Благодаря.
Здравей.
Мама и татко вкъщи ли са? - Не, отидоха до магазина.
Майка ти ще прави тиквен пай. - Страхотно.
Изходящи разговори
По дяволите.
Мамка му.
Боже мой.
Ало? - Здравей, аз съм.
Какво?
В твоята кола са намерили пистолета, с който е убит Крейг?
Пръстовите отпечатъци са изтрити. Някой се е обадил анонимно.
Но ти си невинен. - Знам, но...
Претърсиха стаята ми и намериха други неща,
така че май ще трябва да остана тук за известно време.
Обичам те.
Знам, трябва да затварям.
Добра, чао.
Скъпа, добре ли си?
Приятелят ми Крейг беше убит днес. - Господи. Толкова съжалявам, скъпа.
Как е станало? - Застреляли са го, не знам...
И са арестували Зик за това. - Зик?
Съжалявам, скъпа, но ако са арестували бившето ти гадже
сигурно е имало основателна причина.
Всички знаем, че Зик никога не е бил примерен гражданин.
Не ми е бивше гадже, татко, гадже ми е.
Все още излизаме заедно.
На 20 години съм и мога да излизам, с когото си искам.
Докато живееш в тази къща... - Нищо не знаеш за него.
Знам, че е наркоман... - Не е, татко!
...който започна да излиза със 17 годишната ми дъщеря. Това знам.
А какво знаеш за него?
Най-добрият приятел на всички...
Обадих се в бившата ти военна част. Казаха, че си мъртъв.
Беше военното разузнаване.
Да бе. Искай му личната карта.
Той не е Дейвид Колинс. Не знаем кой е.
Бях в специалните части, където бях ранен.
Имат подготвена история за прикритие,
ако някой цивилен попита за мен. Това е добре.
Имам идентификационна плочка. Ето я.
Не обичам да я нося, защото... Не знам.
Но ми харесва да я нося със себе си.
Що се отнася до личните документи нямам шофьорска книжка,
но в сака имам документи, и ако... - Не, не е необходимо.
Ана Питърсън, дължиш извинение. - Той е шибан лъжец.
Внимавай какво говориш, млада госпожице.
Съжалявам за приятеля ти, Крейг. Това, което се случи, е ужасно.
Що се отнася до Зик Хейстингс и приятелчетата му,
то те не са нищо друго, освен дребни наркодилъри.
Знаеш ли защо са арестували Зик? Защото вероятно той го е убил.
Майната ти. - Не така, Ана.
Съжалявам. Дейвид, ужасно съжалявам.
Всичко е наред. Тя е разстроена.
Трябваше по-рано да ви обясня...
...нещата със специалните части, но просто...
Забранено ни е да говорим за това. - Разбирам.
Имам нужда от едно питие, а ти? - Да, моля.
Какво има?
Искам само да ти кажа...
Искам да ти кажа, че съжалявам за Крейг.
Изглеждаше чудесно момче.
И за Зиг и останалите... Много съжалявам.
Знам, че в такъв момент не ти се слуша нищо.
Срам ме е, че не мога да помогна.
Защото обещах на Кейлъб, че ще направя всичко,
за да помогна на семейството ви.
Както знаеш след няколко дни си тръгвам.
Трябва да ме изтърпиш още малко, става ли?
Става ли?
Става. - Добре.
Този диск ли ми правиш? - Да.
Готов ли е? - Да.
Благодаря. Нямам търпение да го чуя.
Имам нужда от наемници в радиус 80 Км. Няма значение откъде са.
KPG, бивши войници. Екипът да е мобилизиран докато самолета кацне.
Лично аз ще им дам задача. Не можем да рискуваме изтичане на информация.
Успех.
Ти ли взе телефона на Дейвид? - Да, търсих един номер в Интернет.
Обаждал се е на един лекар в Маями. Казва се Питър Бонингтън.
Но вече не е лекар.
Преди 2 години останал без лиценз, след като пиян обезобразил една жена.
Дейвид го познава ли? Може да му е чичо, или нещо такова.
Това се опитвам да разбера. Трябва да говоря с полицията.
Ченгетата намели дрога у Зик и мисля, че Дейвид е виновен.
И какво ще правиш?
Ще намеря всичката възможна информация за него.
Наистина ли мислиш, че Дейвид е убил Крейг и другия човек?
Да, така мисля.
Добре, ще видя какво мога да открия. - Благодаря, Люк.
Извини ме, ще ти покажа по-късно.
Ей, педал.
Какво гледаш?
Пластичен хирург плаща 2 милиона долара за нанесени щети
Търсиш някой да ти смени пола ли?
Малка шибана кучка.
Така се прави, кучки.
По дяволите!
Добре ли си? - Да.
Г- жо Питърсън? - Да, аз съм.
Г- н Олстън ще ви приеме. Изчакайте. - Само секунда.
Какво стана? - Нарече ме педал.
И аз... го ударих с линията.
Добре, чудесно.
Идвам с вас. - Добре.
Тук ли? - Да.
В това училище не толерираме насилието.
Не ни остава нищо друго, освен да изключим сина ви.
Ще изчакаме решението на съвета, но се страхувам, че е почти сигурно.
Но... - Съжалявам.
Как го е нарекъл другото момче? - Какво?
Момчето, което Люк ударил. Как е нарекъл Люк?
Не мисля, че това има значение. - Нарекъл ли го "педал"?
Мисля, че е използвал тази дума, но това не е извинение...
Това е престъпление от омраза. - Какво?
Престъпление от омраза.
И искам да знам още колко ученици злоупотребяват с това под ваш надзор.
Малтретиран хомосексуален ученик най-накрая се защитава,
а вие какво правите? Изключвате го?
Можем да размислим за изключването. - Не, няма да го направите.
Чудно ми е какво решение ще вземе съветът, когато се разчуе.
Да не споменавам и адвокатите ни. Искате ли да ги съдите?
Аз не... - Ще съдим вас и училищния ви съвет.
Аз дори не знаех, че е гей.
Какво ще кажете като наказание да остава за извънкласна работа?
За колко време? - Един месец.
Изглежда справедливо.
Като извънкласна работа може да помага в подготовката за Хелоуин.
Съгласни сме.
И не искам повече да чувам, че този младеж е тормозен. Разбрахме ли се?
Мисля, че да, господин... Кой сте вие?
Семеен приятел.
Извънкласна работа за месец.
Само това ли? - Да.
Ще се видим после. - Дейвид, може ли да поговорим?
Може да поговорим в коридора, ако не е проблем.
Разбира се.
Тя мисли, че си убил Крейг и иска да го докаже, за да пуснат гаджето и.
Ана ли ти го каза? - Да.
Ти мислиш ли, че съм убил Крейг? - Не ме интересува.
Затова искаше да проверя онзи пластичен хирург във Флорида.
Искаше да знае каква връзка имате. - За какво ми е пластичен хирург?
За да промениш външния си вид.
Като лицеви кости, операция на пръстите, за да няма отпечатъци.
Така си го представям.
Знам, че не си Дейвид Колинс, не беше трудно да го разбера.
Може би не искаш хората да разберат кой си.
Малко лекари биха го направили. Сигурно е противозаконно,
но на този лекар му трябват пари и затова се захваща да го прави.
Интересна теория.
Няма да кажа на никого.
Никой няма да повярва на Ана, няма нищо срещу теб.
Ти уби шефа на баща ми, нали? Не ме интересува, нищо няма да кажа.
Защо? - Защото сме приятели.
Нали?
Да, разбира се, че сме приятели.
Добре, исках само да знаеш.
Ана говорила ли е с някого за това?
Не знам, може би с Кристен.
Добре, благодаря ти.
Знаеш ли Дейвид, искам да ти благодаря.
Не знам, какво щях да правя без теб.
И нямам предвид само днес.
За всичко. Много съм ти благодарна.
Няма проблеми, г-жо Питърсън.
Ще донеса останалото пране.
Благодаря, Дейвид.
Извинете, госпожо. Вие ли сте Ана Питърсън?
Не, тя работи в ресторанта. Аз съм майка и.
Направила ли е нещо? - Всичко е наред, госпожо.
Дъщеря ви се е обаждала във форт Канделор преди няколко дни
и питала за Дейвид Колинс. - Да, така е. Обажда се.
Виждали ли сте някой, който да изглежда като този човек?
Това е... Дейвид.
Госпожо, кога го видяхте за последен път?
Току-що влезе вътре.
Спри я! Върни се!
Убийте го!
По дяволите...
Не, не, не.
Какво става, Дейвид? Кои са тези хора?
Много съжалявам, г-жо Питърсън, не бях напълно откровен с вас.
За какво говориш?
Ще отнеме дълго време да ви обясня.
Исках да помогна. Мисията ми беше да ви помагам, докато съм тук.
Но настъпиха твърде много усложнения.
За какво говориш, Дейвид? Защо онези хора искат да те убият.
Няма значение.
Ти...
Ти наистина ли познаваше сина ми?
Да, познавах го. Бяхме в една и съща програма.
Той би разбрал какво трябва да направя сега.
Той е тук...
Съжалявам.
Влизам. Покривай ме 15 сек. и после задръж.
Какво по...
Дейвид... - Наистина съжалявам, сър.
Мисля, че е мъртъв. - Военна полиция.
Трябва ми колата ви. - Какво?
Ключовете на таблото ли са? - Да, но...
Извинете, вие ли сте Ана Питърсън? - Да.
Аз съм майор Карвър, военна полиция. Трябва да дойдете с мен, моля.
Добре, но какво става? - Става въпрос за Дейвид.
Той не е този, за когото се представя.
Трябва веднага да тръгваме. - Добре.
Всичко наред ли е? - Така мисля. Ще ти звънна по-късно.
Здравей. - Здравей.
Ана на работа ли е? - Току-що си тръгна.
Наистина ли? Къде отиде?
Не знам точно. - Да вземе Люк ли?
Мисля, че отиде... - Няма значение.
Какво? На път съм.
Какво има? - Отиваме при брат ти.
Полицията не може да прати кола, заети са.
Трябва да ми кажете какво става. Кой сте вие?
Заради Дейвид ли дойдохте? - Да.
Мъжът, когото познавате като Дейвид е част от медицински експеримент.
Докато беше под наблюдение уби седем души и изгори труповете им,
за да ни обърка. Смятахме, че е загинал в пожара.
Докато осъзнаем какво е направил той избяга.
Може би е трябвало да му направите психотест.
Изглеждаше като съвършения войник.
Не знам. - Трябва да се обадя на брат ми.
Г- н Питърсън? Това телефон ли е? Бях казал да ги изключите.
Дай ми го. Ще го получиш обратно след заниманието.
Люк, обади ми се веднага, когато чуеш съобщението. Важно е.
Къде отиват тези полицейски коли и линейки?
Някой е нападнал ресторанта след като тръгнахме.
Имало е експлозия.
Има ли оцелели? - Не знам.
Възможно е да има, затова са ангажирани.
Къде са родителите ми? Не ми казахте нищо за тях.
Мъртви са. Уби ги, преди да успеем да го спрем.
Съжалявам. - Не...
Дейвид не мисли логично, г- це Питърсън.
Той е програмиран да защитава себе си и експеримента.
Ако реши, че мисията е компрометирана,
той е програмиран да убие всеки, който го е разкрил.
Дори да искаме, не можем да го спрем.
Затова трябва да ви отведа с брат ви на безопасно място.
Г- це Питърсън, трябва да тръгваме.
Г- це Питърсън.
Да идем за брат ми.
Какво е това, по дяволите? - Правят лабиринт на тема "Хелоуин".
Стой близо до мен.
По дяволите. - Кой е там?
Военна полиция. Търся Люк Питърсън. Как да се измъкнем от лабиринта.
Наляво, надясно, надясно, наляво, наляво, надясно, наляво и направо.
Запомнихте ли? - Да.
Извинявам се, но прекъсвате извънкласната работа.
Кой сте вие всъщност?
Какво става? - Трябва да тръгваме. Сестра ти...
По дяволите.
Кой още е тук? - Никой, само ние двамата.
Къде е контролното табло? - Отзад, при диджей оборудването.
Трябва веднага да тръгваме. Къде е изходът?
Насам. Последвайте ме.
Насам. - По-бавно.
Бягайте назад! Вървете!
Здравейте, сър.
Не трябваше да идваш за мен. Не знам какво си очаквал.
Не знам какво става, но Дейвид не би ни наранил.
Трябва да ми се довериш.
Хайде.
По дяволите. Хайде.
Скрий се тук. - Какво? Няма начин. Ана, виж.
Вероятно Дейвид е преследван от военните.
Да отидем да говорим с него.
Той уби мама и татко. Не, измисляш си...
Какво?
Мама и татко са... - Моля те, Люк.
Трябва да се скриеш тук.
Ще те измъкна оттук. Не излизай, ако не чуеш мен или полицията.
Ще се върна за теб.
Съжалявам, че стана така. Опитах да измисля друг начин.
Да намеря друго решение.
Люк?
Излизай, приятелче.
Няма да те нараня.
Убил си родителите ми. - Убих ги.
Да.
Спри. Ще изгубиш.
Здравей, Люк.
Ти направи каквото трябваше.
Не те обвинявам.
Не се чувствай зле.
Благодаря ти. - Добре ли си?
Да, а ти? - Да.
Гледай в светлината.
И двамата ли сте добре?
Добре сме. - Чудесно. Сега се връщам.
Какво е положението? - Имаме два овъглени трупа.
На единия липсват зъбите и не можем да го разпознаем.
Скоро ще можете да влезете.
Какво, по дяволите?
ГОСТЪТ
ДАН СТИВЪНС
МАЙКА МОНРО
ЛИЙЛЪНД ОРСЪР
ШИЙЛА КЕЛИ
БРЕНДЪН МАЙЪР и др.