По действителен случай
През 1953 г. Едмънд Хилъри и Тенсинг Норгей първи изкачват Еверест.
През следващите 40 години само професионалисти следват примера им.
Един на всеки четирима е умирал.
През 1992 г. новозеландецът Роб Хол започва да води аматьори на Еверест.
Екипът му от "Адвенчър кънсълтантс" за 4 години качва 19 клиента до върха.
Без нито един смъртен случай.
През 1996 и други решават да последват примера му,
включително Скот Фишър и екипът му от "Маунтин меднес".
Повече от 20 екипа се опитват да качат върха в двуседмичен прозорец.
Слушайте.
Хора,
чакат ни 600 метра по вертикала
до четвърти лагер.
По цялото трасе има въже, за да може да стигнете.
След като стигнем до Жълтия пояс ще се прегрупираме.
Ще си сложим маските и ще пуснем кислорода. Ясно е, нали?
ЕВЕРЕСТ
325 долара на бутилка. - За кислород.
Това си е обир. - Той държи пазара.
Май този сезон в базовия лагер ще има 20 екипа.
Двайсет? - С всички шерпи горе ще ни е тясно.
Май ще си пречим на въжетата.
Какво е това? - Не Хелън е.
Малко украшения за столовата. - Може ти да си ги закачиш.
Имам новини.
Взехме Кракауер.
Откраднал си го от Скот Фишър? - Не, сам реши.
Браво, Роб!
Колко ще плати, Роб?
Ще си плати само самолетните билети,
но имаме 5000 думи в списанието му и наша снимка на корицата.
Заслужава си. Съгласни ли сте?
Ако го качим до върха. - Ако? Как можеш да говориш така?
Всичко наред ли е? - Да, благодаря, Гай.
Добре ли си? - Да, а ти?
Добре съм. Я се виж. - Знам, голяма съм.
Добре ли си? - Знаеш как е, ще ми липсваш.
Да вървим.
Обещай ми да внимаваш.
Стига, моля те. Спри да се тревожиш.
Това че нищо не правя, още повече ме кара да се тревожа.
Не е така. - Не, но...
Какво?
Чакането.
На него.
На нея. - Нея.
Само се върни за раждането, Роб Хол.
Нищо не може да ме спре.
Обичам те. - Върви, че ще се разплача.
Катманду, Непал
30 март 1996 г.
Само това ли е багажът ти? - Да.
Мисля, че сме ето там.
Момчета, към кой екип сте? - "Адвенчър кънсълтантс".
Супер, аз също. Аз съм Бек.
Бек Уедърс. - Дъг Хенсън.
Джон Кракауер. - Как сте?
Ти Кракауер от списание "Аутсайд" ли си?
Да. - Наистина ли?
Ще пишеш или ще се качваш? - И двете.
Ще ти разказвам как върви изкачването.
Няма нужда, и аз ще съм там. - Ще видим.
С какво друго се занимаваш, Дъг? - Какво работя ли?
Различни неща. Дърводелец, пощальон.
- Да.
Наистина ли разнасяш поща? - Да.
Пощальон на Еверест?
Надявам се. - Това ми хареса.
Пощальон на Еверест.
Бек? - Да.
Миналата година почти качи Еверест?
Дъг ли? - Да.
Много добре за пощальон.
Връх Браун и Макинли също.
Аз не успях да се кача на Макинли. - Знам.
Откъде знаеш? - 89-та година, нали?
Проучил си ме. - С това се занимавам.
Вие, приятели мои, вървите по стъпките на велики хора.
История написана от Джордж Еверест, Джордж Малъри,
Тенсинг Норгей, Едмънд Хилъри...
И Роб Хол. - Да!
Всички тези легенди.
Точно така.
За тези, които преследват мечтите си,
"Адвенчър кънсълтантс" предлага нещо, което не може да се опише с думи.
И защо не го описваме в брошурата?
Защото основно е болка. - Истина е.
И в допълнение, липсващи пръсти. Ако обичаш, Майк!
Ето.
Просто казано, хората не са създадени да функционират
на височината, на която лети Боинг 747.
След като преминем над тази точка над Южния склон,
телата ни буквално започват да умират.
Нарекли са я "Зоната на смъртта".
Номерът е да се изкачим и да се върнем,
преди това да се е случило.
Ти със сигурност го можеш. - Бек Уедърс, дами и господа.
Представител на щата с едната звезда.
100 процентов тексасец. 100 процентов.
Запознахте се с Майк Грум.
Това е Анди Харис. - Наричайте ме Харълд.
Той е от Куийнстаун. - Всъщност от Таранаки, Канада.
Хелън и останалите от екипа ни чакат в базовия лагер.
Днес е 30 март. Планирам да изкачим върха на 10 май.
Това ми е щастливият ден и времето около тази дата е стабилно.
Това означава, че имаме 40 дни, за да подготвим телата и умовете ви.
Знам, че в тази стая има хора с доста опит в планините.
Стю - изкачил К2 и връх Броуд.
Джон Таске, изкачил 1192 метра от връх Косцюшко.
И Ясуко Намба.
Шест от седемте осемхилядници. Невероятна жена!
Да ги направим седем. - Благодаря ви.
Но Еверест е друг звяр. Звяр, събрал всички други.
И затова сме тук. Нали, Дъги? - Да.
Така че, слушайте! Тази вечер пийте, женете се, утре заминаваме.
Хайде, да вървим.
Момчета, дръжте се.
Всички сме тук. Сложете си тампоните за уши.
Седнете и се закопчайте.
Благодаря, приятел. - Потегляме.
Лукла 2860 метра
Внимателно.
Готови сме. - Да вървим.
Ти води.
Добре ли си?
Намче Базар 3750 метра
Искат да ви видят разрешителните за изкачване.
Покажете ги.
Благодаря, ще се видим на връщане. - Благодаря.
Всичко наред ли е? - Да, а при теб?
Да. - Между другото, благодаря, Роб.
За кое? - За отстъпката.
Работиш на три места, Дъг.
Поне това мога да направя. - Знам, че не си длъжен, оценявам го.
Дано да успеем да те качим този път. - Дано.
Как си, Бек?
Мъчно ми е за вкъщи. - Давай, приятелю, ти можеш.
Май още не съм се аклиматизирал. - Ще се оправиш.
Давайте, дребосъци!
Супер е. - Да.
Колко близо си стигал? - Много близо, но... закъснях.
Добър опит между другото.
Аз бих се пробвал.
Само за това мисля. - Защо не го направи?
Защото аз го накарах да се върне. В 13:15 ч. бяхме на Южния връх.
Нямаше да можем да се качим и да тръгнем до 14:00 часа.
Хубаво е да изкачиш върха, Бек, но ми плащаш, за да те върна жив.
Запомни това.
Добре.
Какъв му е проблемът?
Станал е инцидент с един от шерпите.
Така ли? - Да.
Лошо закрепено въже на ледения водопад.
Трябвало е да го свали.
Манастир Тенгбоче 3867 метра
Мемориал на алпинистите Ток Ла 4877 метра
Базов лагер 5367 метра
Поздравления, успяхте. Добре дошли в базовия лагер.
Тази година има хора от цял свят. Екип на IMAX, южноафриканци.
И ето тук,
на най-доброто място
базата на "Адвенчър кънсълтантс".
Как сте? - Добре.
Добре дошли. - Благодаря.
Роб, здравей. Добре ли си?
Всичко е нормално, а вие? - Вече сме добре.
Част от вас вече я познават. Хелън, ръководител на базата ни.
Тя ще ви бъде майка за следващите няколко седмици.
При проблем се обръщайте към нея.
Радвам се, че най-накрая се събрахме всички.
Анг Дорже, ела.
Това е Анг Дорже, той е шерпата водач.
Здравей.
Говориш ли английски? - По-добре от теб, мистър Америка.
Сигурно и се катериш по-добре? - Да.
Бил е на върха три пъти, Бек. - Чух те.
Може да пиете чай в столовата, след като оставите багажа си.
Палатката с комуникациите е отзад, тук готвим,
а ето там е тоалетната.
Малко е ветровито вътре, но запомнете.
Като духне ветреца се открива гледка към Еверест.
За тези от вас, които не са се качвали преди.
Ляво и дясно са белязани с Л и Д, не може да ги сбъркате. Просто е.
Невероятно!
Ето го и кмета на базовия лагер.
Скот Фишър, господин "Маунтин меднес".
От плът и кръв. - Ще дойдеш ли?
Седни, човече. Аклиматизирай се.
Обикновено сам си приготвям чай,
но бих опитал твоя. - Благодаря.
Лудница е тази година, нали?
Да бе, някакъв идиот започнал да организира групи за изкачване.
И гледай какво става.
И ти бързо се включи. - Трябва да си изкарвам прехраната.
Вече си подготвил преминаването над цепнатините.
Тази година има доста проблеми.
Цепнатините са големи. Трябват ни много стълби.
Сложил си хубави въжета, нали?
Готови ли сме? Добре. Днес е седми април, 10:30 сутринта.
Аз съм Санди Хил Питман, от "ЕнБиСи интерактив медия".
Предавам от базовия лагер под Еверест.
От твоите ли е? - Да.
Някой ми открадна журналиста и трябваше да си намеря нов.
Поне е доста по-приятна за окото от Джон Кракауер.
Никого не съм крал. - Всичко е наред.
Обадиха ми се от списание "Аутсайд".
Обадиха се и казаха, че искат... - Всичко е наред.
...да изпратят журналист на върха и попитаха дали съм заинтересуван.
После той се обади.
Това е Карол Макензи, нашият лекар. Ще продължиш ли, Карол?
Здравейте, всички. - Здравей, Карол.
Извинявайте. - Всичко е наред.
Роб, Харълд и Майк ще ви разкажат доста неща за катеренето,
но от медицинска гледна точка,
за да изкачите Еверест е важен кислородът или по-скоро липсата му.
За да имате шанс,
трябва да се подготвите за разредения въздух горе.
Така че през следващия месец,
ще направите три частични изкачвания, като след всяко ще се връщате тук.
Лошата новина е, че всяко изкачване започва и свършва с ледения водопад.
За съжаление няма как да го заобиколим.
Милиони тонове лед се движат денонощно.
Пукнатините са толкова дълбоки, че вероятно нямат дъно.
Не бихте искали да висите там, особено когато слънцето го огрява.
Така че ще минаваме оттам възможно най-бързо.
Сега шерпите ще монтират стълби над пукнатините,
за да бъде най-безопасно за вас.
Но това не означава, че е напълно безопасно.
19 души са умрели на този леден водопад.
Дръж се!
Леко.
Добре ли си, Джон? - Добре ли си?
Добре съм. - Добре, давай леко.
Запомнете, ние сме екип, нека си помагаме.
Внимавайте за хипотермия.
Признаци като забавена реч и безразсъдно поведение.
Виждала съм алпинисти, които се събличат на 8000 м.,
защото си мислят, че им е топло.
Всички знаете за церебралната едема, отичането на мозъка,
която води до загуба на двигателни функции и евентуална смърт.
Белодробният оток, при който дробовете се пълнят с течност,
докато неусетно се удавяте.
Единственият ви шанс е да слезете бързо.
Спокойно.
Не всичко горе е лошо.
Ние сме тук, за да се погрижим, че ще се качите, слезете,
и аклиматизирате нормално.
Нека всички да благодарим на Карол. Тя е тук за първи път.
Браво! - Добра работа!
23 април
Втори лагер 6492 метра
Браво!
Вземи регулатора и трябва да чуеш това.
Свързваш маркуча си. - Момчета, елате.
Как си, скъпа? - Добре.
Браво на теб!
В такава ситуация задръжте дъха си,
вдигнете налягането и ще се почувствате по-добре.
Да, вече го усещам. - Момчета, как е?
Момент на щастие. - Страхотно!
Дъг, добре ли си?
Като се приберем в базата, искам Карол да те прегледа.
Добре съм.
Направи ми услуга и вземи още кислород.
Има ли достатъчно? - Предостатъчно.
Добре.
Пийни малко чай.
Вдигни си малко ризата.
Благодаря.
Сега си поеми дълбоко въздух.
Взимай по едно от тези сутрин преди закуска.
Добре, Бек. Готов ли си? - Давай, ти си.
Готов съм за присъдата.
Намали темпото.
Можеш да спреш, във форма си. - Така си е.
По шест дена в залата за тренировки. - На жена ти сигурно и харесва.
Така е.
О, не, каква дата сме днес?
24 април. - Не.
Мога ли да пусна факс до жена ми?
Погледни първо това, дойде за теб снощи.
Честита годишнина, Бек. Пийч
О, боже. - Какво?
Мога ли да използвам сателитния телефон?
Изглежда наистина е спешно.
25 долара е на минута, Бек. - Добре.
Нека да е за наша сметка. - Наистина ли?
Благодаря.
Роб!
Бек? - Пийч, аз съм.
Какво е станало? - Нищо, добре съм.
Къде си?
Сега съм в базовия лагер.
От Еверест ли ми се обаждаш? - Да, по сателитен телефон.
Боже, колко ли струва? Какъв е проблемът?
Няма проблем, Пийч.
Съжалявам, качвахме се до втори лагер и затова не ти пратих факс.
Честита годишнина!
Как са децата? - Добре.
Пийч. - Бъд е тук.
Както обикновено, си пише домашното сутрин.
Искаш ли да го поздравиш? - Разбира се.
Поздрави баща си. - Здрасти, татко.
Здравей. - Липсвате ми.
Мег излезе на първата си среща миналия уикенд.
Наистина ли?
Пийч.
Липсваш ми, скъпа.
Мамо? - Липсват ми децата...
много.
Пийч. - Ще карам децата на училище.
Трябва да вървя.
Добре. - Бъди внимателен.
Чао.
Татко добре ли е?
Просто... Обикновено не се обажда.
Мисля, че е уплашен.
Бек! Ела, приятелю.
Ела. - Ела, Бек.
Ако не танцуваш, няма да се изкачваш.
Момчета, да ви представя Бек Уедърс. - Хайде, Бек!
Танцувай!
Крадеш от дажбите? - Да, искаш ли?
Не. Ще изчакам след изкачването.
Не знам, Нийл.
Ще се качим там. Развълнуван съм!
Знаеш, че с Анатоли сме тук, за да ти помогнем.
Прекалено много конкуренти има.
Не искаме да се съревноваваме помежду си.
Съревнованието е между човека и планината.
И винаги планината има последната дума.
Лицето на Лхотце 7132 метра
Анг Дорже. - Да!
Стой тук, Бек.
Добре, връщаме се.
Няма да стане, момчета.
Връщаме се.
Да се махаме от Лицето и да се връщаме в лагера.
Анг Дорже, връщаме се. - Добре.
Ръката ми!
Свий я пак в юмрук. Опитай се да раздвижиш кръвта.
Какво става, човече? - Чакаме южноафриканците.
На Карл пак му трябва време.
Ян, не си платил за стълбите.
Якът натоварен с пари идва.
Сериозно ли? - Хайде, движи се.
От колко време ги чакате? - 45 минути.
Ще замръзнем тук. - Да.
Боли ли те? - Да.
Роб, трябва да побързаме. - Действаме по въпроса.
Той замръзва.
Готов ли си? - Да.
Изпращаме ти го. - Давай.
Продължавай, Бек.
Добре.
Това е. Гледай напред, приятел.
Дърпайте!
Помощ! - Бек, добре ли си?
Стълбите ще издържат ли двама? - Да, ще те вържа.
Стой там. - Не мога да се издърпам!
Идвам при теб.
Добре, Бек.
Развържи тези и ме вържи мен.
Върза ли го? - Готов си.
Идвам при теб, Бек.
Спокойно.
Не чувствам ръцете си!
Помогни ми!
Не мърдай, приятелю. Идвам при теб.
Не мога да се издърпам сам!
Добре ли си?
Сега схванах защо не ми гарантирате изкачване.
Мога да умра, защото има опашка. Все едно съм в Уолмарт.
Не ти платих 65 000 долара за това.
Сега ме измъкни оттук.
Това е. Движи си краката, един по един.
Благодаря, че дойдохте.
Виждате, че тази година базовият лагер е препълнен.
Мисля, че ще ни е от голяма полза,
ако се разберем за някакъв график.
Искаш да се изчакваме? - Да.
На Еверест?
Всички знаят, че Еверест е бизнес за теб.
Защо ти да казваш кога да се изкачваме и кога не?
Не ти казвам, аз предлагам.
Всички планираме да се качим,
но можем да предотвратим това, което се случи днес.
Ние планираме изкачване на 10 май.
Както и ние. - Ние също.
Значи ще се наредим един зад друг пред Стъпката на Хилари.
Това казвам и аз. - Това е смешно.
Ще се качваме, когато искаме.
Не ми трябва разрешението ти, за да се изкачвам.
Виждаш ли колко хора има в лагера? - Приключихме тук.
Стига, момчета!
Влизай, човече. - Здравей.
Пийни, Роб.
Наздраве! - Наздраве!
Може ли да поговорим?
Хванало те е май? - Съвсем леко.
Само ми запари на стомахчето. - По-скоро на тумбачето.
Какво има, Роберто?
Не ми харесва да виждам тълпи на въжетата.
Ще имаме същите проблеми и над трети лагер.
Искаш да се качиш на 10-ти, нали? - Да.
Аз също.
Искаш да работим заедно ли? - Да, защо не.
Човече!
Не знам, човече. Ние работим различно.
С цялото ми уважение, ти си грижовен. Най-добрият, но...
Вярвам, че ако не се справят сами, мястото им не е тук.
Ти ще водиш твоя екип, аз моя.
Предлагам ти да си помагаме, вместо да си пречим.
За да се качим и двамата, трябва да работим заедно.
Особено при въжетата.
Има смисъл в това.
Защо не.
Става ли? - Да, виждам смисъла.
Добре, това беше всичко. - Добре.
Кой ще води като стигнем там?
Роб, ако кажа, че искам да водя, може ли да стане?
Ще трябва да работим с Анг Дорже, защото сега работим заедно.
Той казва, че двамата...
Добре.
Анг Дорже.
Всички тук сме професионалисти. Ще работим заедно.
Ясно ли е? - Да.
Планираме да скрием осем бутилки с кислород над Южния връх.
Аз не използвам. - Какво, не използваш кислород?
Знаеш, че ти трябва. - Не ми трябва.
Анатоли, сега работиш за Скот. Животът на хората е в ръцете ти.
Не съм използвал. Няма и да използвам.
Проблемите стават по-големи, когато свърши.
Добре.
Ще оставя повече бутилки горе. - Ще е добре.
На вас да ви е ясно. Работите за мен и ще използвате кислород.
Не е нужно да казваш.
Знам какво е, няма да си играя с клиентите.
Да се разберем и за въжетата. Особено над Лицето на Лхотце.
Остави на нас да поставим нови. Както и на Югоизточния хребет.
Идеята ми е да си разделим тази задача.
Добре, ти с Лопсанг може да се разберете, кой и къде ще връзва.
Само най-необходимото.
Няма да ви се бъркам, но ще съм стриктен.
Една бира тук тежи, колкото 10 горе.
Леки и бързи. Леки и бързи.
И само заради това ще ми изхвърлиш капучиното за върха.
Давай! Бягай!
Този фотоапарат е жесток.
Ще бъде тежка седмица.
Но ще имате най-добрия петък в живота си.
Хей, какво правим тук?
Изкачваме се!
Сега е мой ред, нали? Взимам три.
От Джан е. - Не може да ми гледаш картите.
Знаех, че ще е момиче. Не мога да повярвам.
Момиче! - Супер!
Знаех, че ще е момиче.
Благодаря ти, Дъг. - Наздраве, приятелю.
Кога е терминът й? - В средата на юли, като се върна.
Не може да си тръгнеш сега. - Наистина.
Роб. - Да.
Джан има ли нещо против, че си тук? - Кракауер извади меча.
Всичко е наред. Джан е катерач, тя ме разбира.
Така ли? - Така е, Хелън.
Ами твоята жена, Дъг? - След развода, всичко е нормално.
Съжалявам, приятелю.
Не, попитах, защото Пийч ми каза: "Още една планина и се развеждам".
И ти затова се записа на това пътуване.
По-лошото е, че забравих да й кажа.
Не.
Така е, забравих.
Добре, всичко е ясно.
Боли, опасно е,
унищожава връзки, струва малко състояние.
Само положителни емоции. - Добре, ще ви попитам тогава.
Защо?
Защото е там!
Ето защо. - Благодаря, г-н Малъри.
Момчета, сериозен съм.
Ясуко. Защо изкачваш Еверест?
На 47 години съм. Изкачила съм 6 от 7-те върха.
Затова трябва да изкача и седмия.
Това не е отговор. Защо не друг връх?
Ами... - Дъг.
Защо?
Хайде, кажи им за децата. - Какво?
Кажи им. - Имаш деца?
Да, имам деца, мисля, че ти казах. В основното училище са.
Ходих да говоря на децата в училището и те ми помогнаха да събера парите,
дадоха ми и знаме, което да оставя на върха.
Помислих си, че виждайки
как един обикновен човек преследва мечтите си,
ще ги вдъхновя да направят същото.
Аз изкачвам Еверест...
защото мога.
Защото да имам възможност да се кача толкова нависоко
и да не го направя, би било престъпление.
Браво, Дъги. - Хареса ми.
Ало. - Събудих ли те?
Не.
Направил съм го, лъжеш.
Добре ли си? - Да.
Да, добре съм. Сега съм по-добре.
Липсваш ми.
Утре сме на последното подготвително изкачване.
Значи ще се пробвате в петък? - Да, на десети.
Щастливият ти ден. - Така е.
Как е времето? - Хубаво е.
Надявам се да имаме добър прозорец.
Значи е момиче. - Да.
Ходи ли на лекар? Правиха ли ти ултразвук?
Видя ли я? - Да, добре е.
И? Как изглежда?
Ами ти знаеш. Руса коса, хубава усмивка.
Перфектни мерки, ще стане супер катерач.
Тя е тук, Роб. Вече.
Аз и ти. - И малкото мече.
Един ден, ти, аз
и малката Сара, ще се изкачваме заедно.
Сара? - Да, какво мислиш?
Няма начин. - Стига де!
Не. - Моля те, помисли.
Не.
Там ли си още? - Разбира се, че съм тук.
Обичам те. - И аз те обичам.
Приятни сънища, любов моя. - Добре. Чао.
Спокойно, ще се оправиш.
Ще те свалим долу. - Нийл, добре ли си?
Дейл има проблем. Не изглежда добре.
Ще трябва да го свалим долу. - Добре.
Можеш ли да се свържеш със Скот? - Не, мисля, че е напред.
Най-добре не стойте дълго на склона. - Има доста път до там.
Главата наведена, стъпка по стъпка.
Ясно, шефе.
Виждал ли си Дейл? - Да, не изглеждаше много добре,
но мисля, че Нийл ще се справи със ситуацията.
Търсеше те по радиото. - Шегуваш се?
Не.
Изглежда не работи.
Слизам към първи лагер. Мога да го сваля до базовия и да се върна.
Вие, добре ли сте? - Да.
Не си много далеч. - Да, ще сляза за нула време.
Ще те настигна.
Втори лагер 6492 метра
Роб търси Гай. Там ли си, приятелю?
Гай до Роб. Тук съм.
Радвам се да те чуя. Къде си?
В първи лагер на Пумори.
Така ли?
Ето те.
Май си на грешната планина.
Не мога да говоря сега, трябва да тръгваме.
Добре и внимавай на детската пързалка.
Аз се връщам към сериозните задачи. - Не се притеснявай, Роб.
Внимавайте!
Роб! - Държа те.
Харълд, добре ли си?
Всички добре ли са? - Ние сме добре!
Стой. Седни тук. - Добре съм.
Погледни ме. - Добре съм, приятелю.
Погледни ме, Харълд! - Казвам ти, че съм добре.
Добре. - Наред съм.
Харълд. - Благодаря ти.
Не ми причинявай това пак.
Роб, извинявай.
Добре, приятелю. - Ще върна Франк, че не е добре.
Добре.
Ето тук. Дайте му кислород.
Роб до Скот Фишер. "Маунтин меднес", чуваш ли ме?
Хей, човече, Скот се обажда.
Слязох до базовия и сега се върнах в първи лагер.
Ще те настигна утре. - Няма ли да починеш поне ден?
Скот, не ми звучиш добре. Почини си един ден.
Няма начин, Хосе. Не мога да изпусна забавлението.
Това е доста изкачване, дори и за теб, Скот.
Знаеш приказката.
Не е от височината, а от нагласата.
Сигурен ли си, че всичко е наред? - Ще се оправя.
В момента си бия дексаметазон.
Не се претоварвай.
Нали? Край.
Роб, връщам се от Майлс с новини за времето.
Движи се бързо, като леко променя курса си.
Засега се движи на север, но ако се отклони,
предполагам, че може и да ни удари на 11-ти.
Това е само прогноза, Хелън.
Планините си имат свое време. Ще го имаме предвид.
Просто исках да знаеш. - Благодаря, Хелън.
Защо си причиняваме това?
Луда работа.
Не казах на Кракауер, когато ни попита защо изкачваме Еверест.
Когато съм в къщи,
един огромен,
черен облак ме преследва.
Като депресия.
А когато съм тук...
в планината, която и да е,
тя е като лекарство.
Чувствам се прероден.
Значи сега си щастлив?
Започвам да се съмнявам.
В момента страдам.
Страдам.
Страдай още няколко дни.
А през остатъка от живота си, ще си човек, който е изкачил Еверест.
Надявам се да се кача.
Да се кача и после да се прибера вкъщи.
Какво мислиш, Майк?
Изглежда доста добре. Горе има малко вятър.
Ако се усили, винаги може да се върнем.
Точно така. - Ти решаваш, Роб.
Нека да отидем всички.
Четвърти лагер 7951 метра
Роб! - Добре ли си?
Не е добре!
Надявам се да спре след залез слънце.
Случвало ми се е. - Не ми харесва.
Няма да продължим, ако не спре.
Ще говоря със Скот, като дойде. - Добре.
Скот! - Анатоли.
Тук.
Анатоли, къде е Роб?
Къде са те? Обратно ли слязоха?
Къде е Роб? Какво прави екипа му?
Роб ще изчака да види дали ще премине.
Ако той чака...
и ние ще чакаме. - Добре.
Петък 10 май
Момчета!
Излезте да погледнете.
Поне някой там горе ни обича.
Чисто е.
Къде отиде бурята?
Точно.
Това е лудост. - Готов ли си да продължим?
Чуйте ме всички.
Имаме прозорец. Не знаем колко ще трае,
но ще се възползваме. Бъдете готови след половин час.
В 14:00 се връщаме. Да го изкачим.
Добре.
Значи днес е денят?
Да.
Сега или никога.
Човече.
Южноафриканците са в трети лагер.
Не са стигнали до четвърти лагер.
Ние вече бяхме там, когато започна бурята и вилня цяла нощ.
Но в момента няма нищо.
Заслужава си да опитаме.
Ще се обадя на Ед, за да му кажа, че продължавате.
Нещо да предам?
Да, обади се на Джан, кажи й, че се качваме.
Ще ти се обадя в 12:00 ч, когато сме на върха.
Тръгваме обратно в 14:00 ч.
Успех и бог да е с вас. - Благодаря, Хелън. Чао.
Ще се видим горе. - Не си давай зор, Скот.
Ще поспя малко и ще ви настигна. - Ще се видим горе.
Забавлявай се, Питман. - Почини си. Ще се видим там.
Взехте ли въжетата за Стъпката? - Да.
Добре.
Балконът 8412 метра
Може ли да вървим по-бързо? - Тук няма как да стане.
Теренът е тежък и ще отнеме време.
Губим време.
Бек, какво има? - Не знам.
Направих си операция на очите преди няколко години.
Може да е от това. Не знам.
Добре. Момчета, минете пред нас.
Бек, седни.
Бек, погледни ме.
Ще те изпратя с някой обратно. - Не, не искам.
Трябва. - Не искам да се връщам.
Добре.
Бек, слушай ме.
Изчакай тук половин час. Бек, слушай ме.
Ако се почувстваш добре, продължи нагоре.
Но ако не се оправиш, съжалявам, но това ще е края.
Шерпите ще качат допълнителните бутилки с кислород.
Ще изпратя някой от тях за теб. Ясно ли е?
Добре.
Добре, приятелю.
Санди, искаш ли да се върнеш? - Не, няма начин.
Лопсанг, ще се кача на върха. Разбираш ли?
Няма да се върна обратно, ясно ли е? - Добре.
Югоизточния хребет
Ей, къде са въжетата?
Няма въжета. Няма. - Трябваше да са вързани.
Ти имаш ли? - Лопсанг има въжета, но го няма.
Въжета ли няма? - Не.
Роб, имаме проблем.
Няма въжета на Стъпката на Хилъри.
Къде са Анг Дорже и Лопсанг? - Анг Дорже е тук, но Лопсанг го няма.
Аз, Нийл и Анатоли ще вържем нови.
Така да бъде. - Да го направим.
Какво става? - Няма въжета.
Какво?
Точно така. Стъпка по стъпка, Дъг.
Хайде, Дъги. Дишай дълбоко. - Не мога.
Продължавай. Дишай дълбоко, Дъги.
Изчакай.
Ще се справиш, Дъги.
Знам, че можеш, приятел.
Не искам да те виждам за трети път тук.
Джон. Връщаш ли се вече?
Има опашка горе. Няма въжета на Южния връх.
Знам.
В момента решаваме проблема. - Свърши ни търпението.
Съжалявам, Роб. - Ти решаваш.
Не искам горе да ми свърши кислородът.
Съжалявам, Роб.
Някои се връщат. Лу, Стюарт и Джон Таске тръгнаха наобратно,
точно под Южния връх.
Как са условията? - Студено и ветровито.
Добре, дръж ме в течение, Роб. - Добре, Хелън. Чао.
Да се надяваме, че тази година ще имаме клиенти на върха.
Ако това нещо не ги изгони скоро. Закъсняват, нали?
Да. И...
Какво ли ще напише Джон в статията си?
Момчета, Роб е.
Току-що загубихме Лу, Стюарт и Таске. Какво става? Какво ни забавя?
Изпратихме Анатоли и Нийл на върха на Стъпката
да закрепят въжета.
Ние сме под Стъпката, край.
Как се справя Дъг? - Следва ме, аз избързах напред.
В момента те виждам. Ето ме.
Нека побързаме.
Ще пуснем всички, веднага щом сме готови.
Роб до базата, Хелън, чуваш ли ме? - Базата до Роб.
Някакви новини от Скот? Знаете ли къде е в момента?
Къде си, приятелю? - Има струпване на Стъпката на Хилъри.
Закъсняваме с час. - Успокой се.
Хората седят и използват кислорода си. Ела възможно най-бързо.
Добре ли си, Бек? - Да.
Имам малък проблем с очите. Вие връщате ли се?
Има опашка пред Стъпката на Хилъри. Пълна лудост. Слез с нас.
Не мога. Обещах на Роб, че ще го изчакам.
Както решиш. Ще се видим долу.
Нийл, Анди!
Добре, Анатоли. Готов съм.
Можете да се изкачвате.
Добре, продължаваме. - Майк, нещо против да мина пръв?
Защо? - Свършва ми кислорода.
Роб, Майк е.
Всичко е готово.
Ще изчакам с Ясуко, докато се освободи трасето.
Ще изчакам тук докато видя Дъг. Край.
Успяхме.
Направихме го!
Благодаря ти много. Благодаря ти, мамо.
Ясуко.
Седем. Седем осемхилядника.
Ела насам. Много се гордея с теб, Ясуко.
Много. - Благодаря ти.
Благодаря ти.
Роб до базата.
Роб, Хелън е. Къде си?
На върха на Еверест съм. Успяхме.
Как ме чувате? - Чуваме те ясно и силно, Роб.
Прекрасно е да те чуем от върха.
С кой си, Роб? - С Майк и Ясуко.
Благодаря. - Роб ще се видим, благодаря.
Джон Кракауер вече тръгна наобратно.
В момента се качва Дъг. - Ами Бек?
Бек има проблем със зрението.
Чака ни на Югоизточния хребет, на Балкона.
Но първите тръгнаха обратно. - И вие тръгвате, нали?
След няколко минути, щом видя Дъг, тръгваме обратно.
Добре, разбрах. Това е страхотно, Роб.
Стискаме палци на Дъг. - Край, Хелън.
Поздравления! - Няма за какво.
Това е. - Направи го.
Изглеждаш ужасно.
Доста се натоварих.
Видя ли Дъг? - Да, той е много, много,
много назад, човече.
Роберто, къде са останалите ти момчета?
Щото съм сигурен, че моите са се качили.
Така е, видях ги.
Не се тревожи, няма да кажа на Кракауер.
Дръж се, знам, че не ти е леко. Тази година ти печелиш.
Скот, наистина не изглеждаш добре.
Лопсанг! Нека го свалим долу.
Добре, да вървим.
Харълд, какво правиш?
Проверявам бутилките. Не мога да намеря пълни.
Има пълни, видях ги на качване. - Не.
Просто нямаш късмет.
Не е това, няма пълни. - Харълд, видях...
Два пъти проверих!
Добре, човече.
Слизам надолу.
Дъг.
Всичко свърши, приятелю. Съжалявам.
Дъг, закъсня.
Момчета, продължавайте. Ще ви настигна.
Дъг, чуй ме! Има много път. Всичко свърши.
Приятелю, съжалявам, но ще те върна обратно.
Разбра ли ме?
Мога да го направя.
Ето го тук, човече. Ето го.
Не мога да дойда догодина. Това е последният ми шанс.
Трябва да ми позволиш да го направя.
Позволи ми!
Добре. Добре, да го направим.
Хайде. - Благодаря ти.
Бек? Добре ли си? - Кой е там?
Джон е. - Не те виждам много добре.
Замръзвам.
Майк е след мен. Връща се с Ясуко.
Ще се оправиш. Майк е след мен.
Добре ли си? Ще се видим после.
Ето го.
Почти стигнахме, приятелю.
Забий го дълбоко, Дъг. Дълбоко.
Хайде.
Браво на теб.
Успя.
Направи го.
Благодарение на теб.
Гай до Роб. Чуваш ли ме?
Гай до Роб, там ли си?
Това е за децата.
Закачи го там, Дъг. Хайде!
Леко.
Готово.
Хайде да те изправим. - Трябва ми още кислород.
Дъг, няма повече. Трябва да се спуснем до Южния връх.
Гай до базовия лагер. Хелън, там ли си?
Гай, тук е Хелън. Какво става?
Аз съм добре. Имам изглед към върха.
Горе все още има алпинисти. Не са от нашите, нали?
Трима се качиха и вече слизат.
Какво правят тези толкова късно? С два часа са просрочили времето.
Задават се големи облаци.
Благодаря ти. Сега ще ги потърся.
Роб, обади се. Хелън е.
Леко, Дъги. Ето така.
Ще трябва да заобиколим.
Точно така.
Роб, ти ли си?
Бек? Майк е.
Какво правиш тук? - Не виждам.
Добре ли сте? - Имаме проблем с Бек.
Майк, кислородът ни свършва. Трябва да продължим.
Ще ти помогна да се изправиш. - Аз ще взема Ясуко.
Държа те.
Всичко е наред.
Дъг, хайде!
Хайде.
Студено ми е.
Майк, Харълд, Анг Дорже, спрете за малко, имаме проблем.
Свършва ти кислородът.
Трябва да се движиш.
Майк, Харълд, чувате ли ме?
Трябва някой да се върне с кислород.
Умолявам ви.
Дъг, хайде!
Харълд, чуваш ли ме?
Някой вижда ли Анг Дорже?
Току-що Анг Дорже ме подмина.
Слиза надолу. - Можеш ли да го изпратиш обратно?
Трябва някой да се върне тук. - Ей, Анг Дорже!
Анг Дорже!
Базовият лагер, чува ли ме? - Хелън до Роб. Говори.
Хелън, трябва ми бутилка с кислород на върха на Стъпката на Хилъри.
Не мога да го сваля без нея. В безизходица съм.
Разбирам.
Трябва ти бутилка с кислород в подножието на Стъпката на Хилъри.
Изпращаме ти я възможно най-бързо.
На върха. На върха.
Последното, което помолих Анг Дорже,
беше да остави две бутилки на Южния връх.
Да. Разбрах, Роб.
Момчета, нали има кислород на Южния връх?
Не, няма. Харълд е.
Няма кислород на Южния връх.
Повтарям. Няма кислород.
Анг Дорже е оставил четири бутилки там, Харълд.
Харълд, къде си?
Чуваш ли ме, Харълд? Харълд!
Харълд, чуваш ли ме?
Ще ми трябва около половин час, за да се върна до Южния връх.
Добре.
Идвам.
Ако нямаш кислород, не се връщай! Ние ще продължим.
Идвам за теб, Роб.
Дъг, хайде, приятелю. Хайде!
Роб, тук е базовият лагер.
Чувам те, Каръл. - Роб, ти можеш ли да слезеш?
Каръл, още не сме в тази ситуация.
Роб, с кой си?
С Дъг. И двамата те слушаме.
Хайде, Дъг. Хайде.
Роб, какво е състоянието на Дъг?
Много е слаб. Отпадна, след като му свърши кислорода.
Добре. Дай му 8 мг дексаметазон.
Това са две таблетки.
Гай до Роб. - Казвай, Гай? Чувам те.
Роб, предлагам ти да слезеш. Знаеш, че горе не е добре за теб.
Ще изпратим хора, да помогнат на Дъг, но ти трябва да слезеш. Разбра ли ме?
Играем си с живота му.
Няма начин да го оставя тук.
Трябва да продължим, приятелю.
Трябва да продължим, защото сме в беда.
На Хелън ще й трябва помощ. Аз ще се върна при нея.
Ясно ли е? Добре, вървете.
Скот!
Добре ли си?
Лопсанг.
Аз съм до тук, приятелю.
До тук съм.
Ти върви. Изпрати Анатоли.
Изпрати тук Анатоли с още някой.
Добре. - Върви.
Ще изпратя Анатоли.
Да вървим. - Ти слизай.
Не, приятелю. Няма да те оставя. Хайде!
Трябва да си почина. - Не, Дъг. Тръгвай с мен.
Само още десет минути, Дъг.
Моля те, остави ме.
Само десет минути. Ние сме под Стъпката.
С този крак, Дъги. Хайде.
Точно така.
О, не. Не.
Дръж това. Хайде, вземи столовете.
Хайде, Дъги! Хайде, да вървим. Побързай!
Дъг, ще отида до Южния връх за кислород.
Трябва да намеря кислород.
Ти ще стоиш тук!
Разбра ли! Стой тук, аз ще се върна.
Роб!
Спрете!
Това е грешен път!
Върнете се обратно.
Внимателно.
Роб!
Роб.
Роб!
Харълд? - Имам кислород.
Ето, намерих няколко полупразни.
Къде е Дъг?
Дъг го няма.
Какво?
Няма го.
Хайде!
Лагер номер 4 е в тази посока. - Ставайте! Да вървим.
Хайде. Бек.
Ще потърся помощ!
Нийл!
Анатоли. - Къде са другите?
Още са навън.
Джон! Трябва да ми помогнеш!
Излизай навън! Трябва да ми помогнеш!
Не мога. Не мога да виждам, Анатоли.
Имам снежна слепота.
Бек, Дъг.
Нуждаят се от помощ. Още са навън.
Отивам да ги намеря. Ти чакай тук.
Браво.
Анатоли!
Трябва му кислород.
Можеш ли да вървиш? - Не мога.
Тръгвам наобратно.
Аз ще остана тук!
Дай ми това. - Не мърда, замръзнал е.
Опитай този.
Ръкавиците.
Съжалявам.
Хайде, приятелю.
Хайде.
Благодаря, че се върна.
Базовият лагер. - Хелън, Джан е.
Защо не ми звънна? Защо никой не ми се обади?
Удари ги буря, Джан. Положението е лошо.
Той къде е? - Не знаем точно, но..
В 16:00 часа все още беше на върха.
Може ли да слезе? - Роб може, но Дъг не може.
Има още поне 13 човека в безизходица горе,
а бурята се усилва.
Изпрати Анг Дорже горе. Той ще го прибере.
Хелън, разбираш ли ме? Изпрати Анг Дорже горе.
Добре, Джан. Ще го изпратим. Ще ти звънна, веднага щом го чуя.
Веднага щом го чуя. - Благодаря, Хелън.
Нали? - Добре.
Къде е той? - Не съм го чувала.
Добре, аз ще опитам. - Опитвах вече.
Задръж за секунда. Роб, Гай е, къде си?
Гай, от два часа това правя. - Добре, добре.
Роб, Гай е. Пести си силите, приятелю.
Щом си починеш, тръгваш отново.
Гай, има кислород на Южния хребет.
Може да го използват. - Благодаря ти.
Екипът на Фауст се качва да търсят техен човек.
Който ще тръгва, трябва да го направи преди изгрев.
Кажи на Ед какво става, аз идвам след теб.
Лагер 4?
Роб, чуваш ли ме?
Има кислород на Южния хребет, който може да използвате.
Организираме екип и ще дойдем да те приберем.
Изгарям.
Не.
Ясуко?
Анди?
Хайде.
Роб, кажи ми нещо. Отговори ми.
Отговори ми, моля те.
Нещо за останалите?
Анатоли свали снощи трима от Южния хребет,
но Бек и Ясуко са още навън.
Продължават да ги търсят, но всички са изтощени.
База. - Роб, ти ли си?
Роб, къде си? Изпращаме хора да те приберат.
Роб, тук е базовият лагер.
Повече не мога да се движа. Не мога.
Знам, приятелю, но... Трябва да се движиш.
Ръцете ми... Не ги усещам, измръзнали са.
Има лед по очите ми.
И по маската ми.
Трябва да пуснеш маската, разбра ли?
Слънцето скоро ще изгрее, ще се стоплиш и ще продължиш.
Гай. - Да.
Гай, Харълд беше тук. Къде е той?
Роб, Дъг с теб ли е?
Дъг. Дъг го няма.
Харълд го няма.
Аз се нуждая от малко помощ.
Добре. Роб, трябва да слезеш. Къде си?
Гай.
Аз съм в малка вдлъбнатина точно под Южния връх.
Добре, можеш да го направиш.
Излез оттам и започни да се пързаляш надолу.
Гай, изпрати им помощ.
Сам няма да мога да се справя.
Няколко шерпи идват с три бутилки кислород.
Ти само трябва да тръгнеш надолу.
Роб!
Можеш ли да свържеш Джан? - Какво?
Да я свържем с радиото.
Нека да опитаме. Ще сложим телефона до радиото.
Ако някой може да го мотивира, това е Джан.
Гай до Роб.
Чуваш ли ме?
Роб, там ли си? - Сега се свързваме с него.
Роб, тук е Хелън.
Приемам. - Роб, Джан е тук.
Моята Джан? - Да, тя е тук.
Джан, в ефир си. - Добре.
Здравей, скъпи. Как си?
Здравей, любов моя. Малко ми е студено.
Но иначе съм добре. - Знам, че си добре.
Слънцето скоро ще те стопли.
Скъпи. Трябва да се движиш.
Трябва да слезеш долу.
Ръцете ми са...
замръзнали.
Краката ми... са замръзнали.
Изпращаме хора при теб с чай и кислород.
Но ти трябва да се движиш, Роб. Чуваш ли ме?
Трябва да си оправиш кръвообращението.
Добре, любов моя.
Направи го. Направи го сега!
Обичам те.
Край.
Хайде, Роб.
Не можем да ги носим.
Невъзможно е. - Прав е.
Ще ни трябва кислород, за нас самите.
Не искам да умирам.
Хелън, Майк е. Чуваш ли ме?
Да, Майк. Какво става? - Ясуко и Бек не се върнаха в лагера.
Добре, Майк, благодаря за информацията.
Мег.
Бъд.
Ало, базов лагер.
Базов лагер.
Анг Дорже, Хелън е. - Трябва да се върнем.
Отново връхлита силна буря.
Както прецениш, Анг Дорже. - Съжалявам.
Ще опитаме отново, когато премине бурята.
Оставяме тук чай и кислород. Съжалявам.
Трябва да кажем на Роб, че те не идват.
Добре.
Роб, Гай е. - Гай.
Не мога да спра да треперя, Гай.
Момчетата ги връхлетя буря. Трябва да слезеш надолу.
Нека си помисля.
Не мисля, че ще преживея още една нощ.
Ще опитаме отново при първа възможност.
Хелън? - Да.
Още е там.
Точно под Южния връх е.
Има кислород, но бутилката е замръзнала.
Не знаем дали ще може да го пусне.
Има ли някой с него? - Не.
Не.
Трябва да го свалите сега. Няма да изкара още една нощ.
Знаем.
Но бурята връхлетя отново.
Никой не може да стигне до него.
Опитахме.
Със същия успех може да е на луната.
Можеш ли да ме свържеш отново с него?
Разбира се.
Гай, свържи се с Роб.
Роб, Гай е.
Джан иска да говори с теб.
Изчакай. Дай ми една секунда.
Добре.
Здравей, скъпа.
Как си?
Мисля си за теб.
Моля те, кажи ми, че си добре.
Топло ли ти е, любов моя?
Мисля, че имам измръзвания.
Нямам търпение нещата да се оправят.
Чакам те да се прибереш вкъщи.
Как е Сара?
Сара?
Да.
Сара е добре.
Ще я кръстиш така заради мен, нали?
Ще го направя.
Не мисля, че ще успея да я видя.
Много съжалявам.
Не говори така.
Ако някой може да го направи, това си ти.
Помниш ли?
Обичам те.
Все още много се безпокоиш.
Сбогом, любов моя.
Обичам те, Роб.
Обичам те.
Хайде.
Хайде, тате.
Бек.
Хелън, Майк е.
Хелън, чуваш ли ме?
Чувам те, Майк. - Бек е жив.
Върна се сам до лагера.
Дейвид Брашиър и спасителният екип ще го свалят до лагер едно.
Благодаря, Майк.
Не знаем как е успял, но е жив.
Лошото е, че не можем да го свалим през Ледения водопад.
Аз ще се погрижа. Аз ще го сваля.
Какво ни трябва? Хеликоптер ли ни трябва?
Да, но той не може да лети толкова високо, защото въздухът е рядък.
Ще опитаме, но е рисковано.
Той не е в добро състояние и не искам да ти давам надежди.
Стъпка по стъпка.
Движи се. - Изморен съм.
Знам, че е така. Продължавай.
Бавно и спокойно.
Продължавай да се движиш.
Искам телефона на американското посолство в Катманду, Непал.
Да, Непал. Посланикът, моля. Не мога да чакам.
Чуйте, съпругът ми вече умря веднъж, ако сте видели по телевизията.
Ако умре за втори път, няма да изглежда добре по CNN.
Точно така, приятел.
Това е.
Втори лагер.
Бек.
Как си? - Знаеш как, натресох ви се.
Стопляш ли се?
Още не съм сигурен.
Изглежда малко си се стоплил.
Как е Роб?
Роб все още е горе.
Ами Дъг? Какво става с него?
Дъг си отиде, Бек.
Не знам. Никой не е опитвал да лети по-високо от базовия лагер.
Приготви площадка за кацане.
Добре, да опитаме. Благодаря, Гай.
Вземи сока, идва хеликоптер. Трябва да маркираме площадка.
Идва хеликоптер!
Приберете въжетата от палатките. - Добре.
Благодаря. Изчистете целия район.
Бързо.
Невъзможно е.
Ако кацнем тук, няма да може да се вдигнем отново.
Добре, да се върнем.
Това е. - Друго не мога да извадя.
Би трябвало да си достатъчно лек.
Успех!
Тук, тук!
Приближи се!
Хайде. Ето там.
Хайде.
Само един да се качи. - Само него. Само един е!
Готови сме.
Готов си!
Ще вдигна опашката и ще мина над ръба.
Ще се плъзна по склона. Има ли някакъв проблем?
Каквото кажеш. - Добре.
Съжалявам, Хелън.
Хайде. Да влезем вътре.
Здрасти, Пийчи.
Бек.
Благодаря ти, скъпа.
Джан. Много съжалявам.
Тялото на Роб остана в планината заедно с другите,
които загубиха живота си.
Скот Фишър
Анди Харис - "Харълд"
Дъг Хенсън
Ясуко Намба
"Адвенчър кънсълтантс" 1996 г.
Бек Уедърс загуби двете си ръце и носа си.
Още живее в Далас с жена си Пийч.
През юли 1996 Джан роди момиче.
Кръсти го Сара.
Сара Арнълд-Хол
Превод: Soler ОТК: hag