ДЕНЯТ НА МАМА
Ех, денят на майката.
Хайде, мила, време е за училище!
Обичам да съм майка, но в годината има още 364 дни,
в които трябва да изпратиш детето на училище, спейки права,
защото цяла нощ си шила костюм за училищната пиеса
и тепърва ти предстои да идеш на работа.
В които шофираш нескончаемо заради футбол, гимнастика или балет.
В които се опитваш да ги откъснеш от компютъра,
айпада, айпода, айфона или каквото устройство ги е погълнало.
Мила, бананът ти! Дръж!
Няма значение, изяж си прасковата.
С други думи трябва да си...
Мамо!
Спри. Успокой се. Дишай дълбоко.
Така е по-добре.
Сега ми кажи. - Питър не е затворил мравките
и всичките са избягали. Даже голямата червената.
Защо ви го купих?
Кълна се, че не знам.
Питър, откъде се взе това?
Никаква вредна храна за закуска!
Татко ги донесе. Той ни позволява.
Позволява и да ходите на училище без бельо.
За да не ни стиска, мамо.
Ужас. Къде са всичките мравки?
Пусна ги в задния двор.
Питър, не се шегувам, броя до три. Едно, две, три.
Какво? Откога не ме слушаш?
Стига, донесох кутия понички, не е престъпление.
Но всъщност ти се разхождаш без бельо.
Добро утро. - Здравей.
Толкова хубава ли беше, като бяхме женени?
Не, разхубавих се после.
Откога си тук? Не те чух да влизаш.
Минах през задната врата, за да не клюкарстват съседите.
Гладен ли си?
Ето, вземи си поничка.
Родителите ти са разведени, нали? - Доста са странни.
Питър, защо си решил да поканиш приятели в 7:45 ч. сутринта?
Здравейте. - За да ни закара татко.
И заради поничките. - Аз го предложих.
Хайде, малки хулигани, време е за училище. Качвайте се.
Моля те, не носи повече гадости вкъщи.
Да, сериозно.
Може ли да поговорим по-късно? Трябва да ти кажа нещо важно.
Разбира се.
Добре.
Телефонът!
Здрасти, Джес. - Снощи изядох цяла торта сама.
Пилатес? - Не мога, имам много работа.
Току-що се случи най-странното нещо. - Какво?
Хванах Хенри да ме гледа оценяващо. Два пъти.
Одобрително или не?
Джеси, трябва да видиш нещо!
По-скоро одобрително.
Какво означава това? - Нямам представа.
Но иска да говори с мен по-късно за нещо важно.
Може да иска пак да се съберете. - Моля? Не!
Невъзможно.
Защо? - Джеси.
Вие сте най-щастливата разведена двойка.
Може да е разбрал, че е сгрешил. - Макс, приготви се, сестра ми идва.
Не е възможно. Минаха толкова години.
Всичко ни е наред. Наистина ли мислиш, че е възможно?
Чудя се нещо. Ако се ожените пак,
дали пръстенът ще е по-голям? Аз мисля, че да.
Продължавай с чудатите си задълбочени мисли, ще ти звънна после.
Ето ме.
Това е нашата платформа за парада за Деня на майката.
Харесва ли ти? - Какво е това?
Утроба.
Разбира се. Платформа-утроба. Изумително!
А каква е онази тръба?
Пъпна връв. Символ, че всички идваме от едно и също място.
Хомо, хетеро, транссексуални, бели, черни.
Страхотно.
Харесва ми. Ще засенчите всички на парада.
Наистина ли? - Ще изгубят ума и дума.
И най-същественото.
Гледай! Родих дете.
За втори път.
Момче. Направо сте луди.
Отивам да потренирам. Ей там съм.
Всичко наред ли е? - Да, благодаря.
Здрасти, Зак.
Последна седмица с таблата. - А после ти и Кристин ще я носите.
Здрасти, Вал. - Здравей, Кристин.
Здравей, татенце!
Не, първо дезинфекция.
Току-що си измих ръцете. - Няма значение.
Химически костюм ли да си сложа? - Не би било лошо.
В книгите го наричат вертолетна майка.
Непрекъснато кръжи.
Изобщо не ме вълнува как ще ме наричат.
Бутилките с мляко за довечера. Сложи ги в хладилника.
Може би няма да стане.
Зак, може ли още по едно? - Ей сега.
Бийнзи? Включен съм в списъка за състезанието.
Първият кръг е днес. Общо са три.
Първата награда са пет бона.
Това е повече от всичко, което съм спечелил като комик.
Пет бона. Дори само фактът, че ме допускат, е голяма работа.
Разбира се, ще измисля какво да правя с Кейт.
Иди да ги разсмееш!
Не ви плащам, за да се плодите. - Съжалявам, шефе.
Не ми се сърдете, аз съм само собственикът.
Вики, не си играй там.
Добре де.
Благодаря.
Не е за вярване, че мина цяла година.
Първата ни година без нея.
Липсва ми.
И на мен.
Кой е? - Един приятел.
Иска да знае дали ще идем в мола след училище.
После ще му звънна. - Този приятел
гадже ли ти е? - Стига, татко!
Защо? Обичаен въпрос, който баща задава на дъщеря си.
Вики, хайде, че ще закъснеем за училище.
А ти не закъснявай за тренировката по футбол.
Няма.
Мама никога не закъсняваше.
Вярно е.
Може ли аз да карам? - Не, разбира се.
Всички рано или късно ще се озовем на това място,
но нека не бързаме.
Какво? - Почти заприлича на себе си.
Шегуваш се. - Да.
Татко, като взема книжка, ще ми дадеш ли фолксвагена на мама?
Не, ще го продам. - Стига, тате, моля те.
Та той стои в гаража. - Не подлежи на обсъждане.
Много ти благодаря, че го обмисли. Страхотно.
Аз, Адам Фрийман, ви благодаря, че гледате канал ХСН
от централата ни в Санкт Петербург, Флорида.
Изпращам ви в Атланта, където продължава турнето
на прекрасната Миранда Колинс за новата й книга.
Здравей, Адам, здравей, Атланта. Здравейте драги зрители.
Денят на майката наближава
и ние ви предлагаме великолепно кристално колие.
Идеалният подарък за мама. Това колие от планински кристал
променя цвета си според настроението ви.
Нима не ви се иска да знаете дали майка ви е щастлива,
тъжна или ядосана.
Току-що продадохме осемстотното колие. Бинго!
Така си и знаех. Платформата не ти хареса.
Платформата няма нищо общо.
Наближава Денят на майката, а аз не си говоря с мама.
Даже съм забравила защо се скарахме.
Ще ти освежа паметта. Видя снимката ти с Ръсел във Фейсбук
и независимо че е лекар, заяви, че не иска да те вижда с мъж
с цвят по-тъмен от фрапучино. - Стига.
Можеш да й се обадиш. Макар че не разбирам защо.
По-добре по Скайп, тя го обожава.
Справили са се с Интернет. - Да.
Как са успели от телефон с шайба?
Купили са си модерна каравана.
Кога ще им кажеш за Макс? - Никога.
Сгодена съм за банкер на име Стивън,
той има неактивна сперма, а аз се лекувам. Това е.
Може би, ако им кажеш истината, ще омекнат към мен.
Не се опитвай да криеш своите тайни чрез моите.
А и тя е в Тексас, отпусни се.
Така е.
В Деня на майката сме като сирачета.
Заради нея се преместихме в Джорджия.
Тя разваля всичко, забрави ли? Всичко, което й позволим.
Сякаш нямаме семейство.
Аз съм ти сестра и живея в съседната къща.
Благодаря ти.
Горещо е, внимавай. - Благодаря.
Наистина е горещо.
Е, за какво искаш да говорим?
Звучеше много развълнуван.
Казвай, какво се е случило?
Аз...
Ожених се.
Тайно от всички.
Беше много импулсивно.
Оженил си се? - Да.
За коя?
За Тина.
За Тина? - Да.
Тина с големите бомби? - Престани.
Извинявай. Толкова съм объркана в момента.
Мислех, че отдавна сте скъсали.
Така беше. - Тя беше със стриптийзьора.
Танцьор. - Стриптийзьор.
И после с Тина пак се събрахме.
Как така сте се събрали?
Тя е любовта на живота ми.
По-точно следващата.
Да.
Винаги съм спазвал уговорката ни
да не споменавам любовния живот, ако не е нещо сериозно,
каквато е сегашната ситуация.
Добре. Значи...
Кога ще кажем на момчетата?
Казах им по пътя за училище.
Какво? Вече си им казал? - Да.
По пътя за училище? Пред другите деца в колата?
Не. Изчаках другите деца да слязат.
Браво, поговорил си добре с момчетата. Избрал си най-подходящия момент.
Чудесно. Благодаря, че ме осведоми.
Те са във възторг.
Познават я и я харесват.
Добре.
Боже! Имам среща с Джес.
Имаме пилатес. Извинявай. Трябва да тръгвам.
Исках да го чуеш от мен. - Знам.
Добре.
Радвам се за вас. - Благодаря.
Здравей, Брадли. Ще се присъединиш ли?
Не днес.
Здравейте, сестри.
Искаме да говорим с теб. Давай, Джоди.
Искаме да те запознаем с нова майка в училището.
Развела се е наскоро. - Не толкова.
С дразнещо изваяна фигура.
Но има големи гърди.
Признателен съм ви, че сте загрижени за мен,
но още не съм готов за връзка.
Щом бъда готов, веднага ще ви кажа.
Какви са плановете ти за Деня на майката?
Никакви. Няма да го празнуваме.
Мислих много сериозно и реших,
че за момичетата ще е по-добре да не го отбелязваме.
Просто обикновена неделя. Нищо особено.
Съгласни ли сте с мен?
Не! Пълна глупост! - Катастрофална грешка!
Дейна не би го искала. - Помисли за децата!
Гледайте! Миранда!
Сега на телефона е Едит от Уакеша.
Слушаме те, Едит. - Ще покажете ли гривната по-отблизо?
С удоволствие.
Така добре ли е, Едит? - Чудесно. Ще взема две.
Скъпички са, но няма чак да ви струват ръката.
Добре. Браво. Отличен пас.
Знам, че майка ти е била лейтенант. И баща ти ли е бил морски пехотинец?
Да, главен старшина.
Знае как да вика.
Ритайте, където ще дойде, не където е, тя се движи.
Хайде, Рейчъл, не стой на едно място.
Рейчъл, включи се.
Благодаря за помощта, Вики.
Какво е това? Евелин, какво правиш?
Пишеш есемеси?
Във футбола можеш да тичаш, да скачаш,
да гледаш някого, да се смееш, даже да плачеш.
Но не и да пишеш. Прибери го!
Какво? - Томас те гледа.
Да, гледа как ще се издъня.
Да играем футбол!
Значи това е Томи.
Започваме!
Хайде, напред!
Чудесно!
Ритай!
Гол!
Браво! Евелин, напиши на дъщеря ми, че се справи добре.
Тя е онлайн. Готова ли си? - Да.
Забравих да я сваля.
Здрасти мамо, Габи е. - Приемам.
Мамо, това не е радиостанция.
Този ескейп трябва да показва с кого говоря, а не се вижда нищо.
Това е Скайп, не ескейп. Включи видеото.
Направих го. - Опитай пак. Кликни върху камерата.
Нямам такава. - Имаш.
Нямам камера.
Готово, успях. Здравей.
Получила си кристала. Пратих го рано, за да пристигне за Деня на майката.
Иначе нямаше да спреш да мърмориш. - Харесва ми.
Не съм сигурна дали си променя цвета,
но много харесвам водещата на телемагазина Миранда.
Нямате ли общи познати? Тя сега е при вас в Атланта.
Не. Но тук има някой, който иска да те чуе.
Къде изчезна? Виждам само тухли. Ало?
Ало?
Здравей, мамо.
Познавам ли те?
И аз се радвам да те видя. - Да не би да си решила да се извиниш?
Не, само да те чуя.
Габи каза, че си се разделила с индиеца. Явно си се вразумила.
Няма да ти натяквам, че те предупреждавах,
но те предупреждавах. - Да. Къде е татко?
В момента обядва.
Здравей, тате.
Това е дъщеричката ми. На телевизора.
Радвам се, че си решила да поговориш с майка си и да я помолиш за прошка.
Изглеждаш чудесно, татко. - Чак пък.
Трябва да отбележа, че не си се състарила много.
Благодаря. - Защо не си намериш успял мъж
като Стивън на сестра ти.
Обичам Габи, но тя прилича твърде много на баща ти,
за да привлича особено мъжете.
Благодаря, мамо.
Обадих се да ти кажа здравей,
а също и че независимо какво се е случило между нас,
ти винаги ще си останеш моя майка.
Искам да ти кажа за...
Какво?
Виж мама и Габи.
Трябва да приключвам.
Здравейте. Как сте?
Прекъсна. - Поне ти се обади.
Може да отива на среща.
С кого си приказвахте? - Чатехме.
Да не си дванайсетгодишна? - Интересно е.
Толкова е вълнуващо, момчета.
Първото ви преспиване у татко и новата му...
Възлюбена.
Как да я наричаме? "Мама" ли?
Не, не "мама". Наричайте я,
както ви харесва. Най-добре "госпожа".
Здравейте! - Здрасти.
Как е, момчета? - Здравей, Хенри.
Здравей, Сенди. Здравейте, момчета.
Здравей. Честито.
Благодаря. Толкова е вълнуващо.
Наистина. Мислех, че си се върнала в Лос Анджелис.
За кратко. Казваха ми, че трябва да стана модел.
Но някой ме уговори да се върна.
Момчета, опекох ви сладки. Китари за Питър и топки за Майки.
Благодаря. Страхотни са. - Така ли?
Влизайте. - До скоро, момчета.
Забавлявайте се. - Сенди, туитни ми, ако има нещо.
Или проверявай моя Инстаграм. Ще качвам готини снимки.
Така ли? Много вълнуващо.
Туитни ми?
Чу ли я, че ми каза да й туитна? - Така ли?
Каза да й туитна. - Не съм чул.
Хенри! - Стига де.
Много е млада. - Почти на трийсет е.
Почти на трийсет? - След няколко години.
Божичко. А как беше облечена?
Какво да направя? Да я помоля да се облича старомодно?
Кажи й поне да не ходи по гащи.
Неприлично е пред децата. Всичко й се вижда.
Като говорим за децата. Денят на майката.
Какво за него?
Чудех се дали можем да вземем децата за половин ден,
тъй като сега Тина технически е...
Спри! Не го казвай.
Какво толкова? - Не.
Оженили сте се преди пет секунди. Не може ли малко по-кротко.
Ядосана си, но помисли за децата.
Няма какво да мисля. - Добре.
Да ги вземе в Деня на флага,
в Ден на мармота или в Деня на бащата.
Добре. Само попитах. - Разбира се. Нямам думи.
Простете, че прекъсвам процедурата.
Агентът на Миранда Ланс Уолъс иска да ви види.
Ланс, тук съм. - Виждам.
Миранда одобри плаката за книгата и победителите за есето.
Сега й трябва интериорен дизайнер.
Мрази визията на шоуто.
Имаме няколко заявки от дизайнери.
Една ми харесва много. Сенди Нюхаус.
Защо? - Живее в Атланта.
Проектирала е холове, скъпи ресторанти и петзвезден хотел.
Изглежда усмихната и щастлива. Организирай й среща с Миранда.
Сега гримът. - Гол!
Хей, я почакай, Меси! Това не е стадион, а хотел.
Това са децата на голям телевизионен бос.
Ще ги забавляваме тази седмица.
Господине, дайте ни топката. - Дръж!
Футболът е як!
Цяла седмица ли ще са с нас? - Да.
Татко, вечерята е готова.
Мама обожаваше караокето.
Помниш ли? - Да.
Разбира се. - Хайде да вечеряме.
Хайде.
Ей сега. - Чакаме те.
Това видео е за теб, Брадли.
И за моите меченца Рейчъл и Вики.
Много ви обичам. Съвсем скоро ще съм у дома.
Обичам ви!
Ще идеш ли до магазина?
Да, разбира се.
Само ще си запиша какво ни трябва.
Трябва ни сок.
Яйца.
Хляб.
Банани и тампони.
Моля? - Тампони.
Това не може ли да почака?
Не. - Ще напиша Т. Ще се сетя.
Добре, готово.
Много ми липсвате, момчета.
Мамо, разделихме се преди два часа.
Знам, но ви обичам.
Липсвате ми, когато не сте тук.
Наистина ли искате да останете там? - Чао, мамо.
Чао.
И аз. Слагам карта. Играем.
Едно, две, три.
Пак спечелих.
Денят на майката наближава и аз го прекарвам с майка ми.
Запознах я с последния ми приятел
и когато той тръгна към тоалетната, но още ни чуваше,
тя каза: "Би ли искала да видиш този нос у дъщеричката си?"
Времето ми свърши. Благодаря.
Това беше Дженевив Джой.
Отново, дами и господа, ви приветствам на конкурса за комици
с домакин легендарният търговец на стари коли,
а сега собственик на клуба, господин Уоли Бърн.
Благодаря. Сега е ред на един участник от презокеански остров,
който ни е дал колониализма, Хю Грант и чумата.
Моля вашите аплодисменти за Зак Зим.
Зак Зим. Забавлявайте се!
Добър вечер. Аз съм Зак.
Роден съм в Британия, но живея в Атланта, щата Джорджия.
С приятелката ми, която наскоро роди бебе.
Не ръкопляскайте, детето не е мое.
Не, надявам се, че е моя.
Прекрасна е. Приятелката ми е американка,
но отчаяно иска детето да усвои британски акцент.
На всяка цена. Тя не говори с дъщеря ни.
Кара ме да чета на Кейти на глас.
Всички деца гледат "Улица Сезам", а нашето - "Абатството Даунтън".
Забелязахте ли, че казах приятелка?
Пет години, а не сме женени. Не е като да не съм й предлагал.
Едва я убедих да махне статуса си на необвързана във Фейсбук.
Пет години заедно, имаме дете,
не може ли да го направи поне: "Не е лесно"?
Когато се представяме, е ужасно неловко.
Аз представям Кристин като светлината на живота ми,
музиката на душата ми, майката на детето ми.
А тя ме представя като своя съквартирант.
Пожелавам ви да посрещнете Деня на майката по най...
Може ли да обсъдим защо не сме женени?
Моля те, не сега. Толкова съм уморена.
Обичам те, Кристин. И искам да се оженя за теб.
Но ми омръзна да ми отказваш.
Премълчаваш нещо.
Каквото и да те безпокои, ще го преодолеем.
Ако сме заедно.
Не знам.
Зак, просто не знам.
И аз не знам.
Може би искаш да се разделим.
Какво? Не!
Не. Трябва ми само малко...
Време. - Няма да чакам вечно.
Добре, ще я сложа.
Ще дадеш ли целувка на мама?
Благодаря. На мама й е приятно.
Сенди! - Здравейте!
Здрасти!
Приятелката ми Кристин. - Здравей.
Дъщеря й Кейти. С Кристин се запознахме на площадката.
Колко мило. Трябва да тръгвам. Имам интервю.
Чудесно. - Не знам какво ще излезе,
но поне ще правя нещо, което да отвлича мислите ми.
Бившият съпруг на Сенди току-що се ожени.
При това за малолетна.
Нямах предвид него, а битовите дребнотемия.
Но си права, това също.
С Кристин тъкмо говорехме за брака и тя се двоуми силно.
Разбирам.
За такива неща си бъбрим.
Няма да разбереш дали си струва да се омъжваш, докато не опиташ.
Наистина ли?
Ти беше ли напълно сигурна?
Не. Може ли да си напълно сигурна?
Аз бях. - Била си сигурна?
Напълно. Избрах Индия.
Аз бях сигурна, че искам деца.
Да, това е ясно.
Не мога да си го представя, има много неща, които не знам.
В общи линии аз не съм най-добрият брачен съветник.
Исках да чуя твоето мнение, защото ужасно се боя от развода.
Как ще й се отрази на нея.
Не се жениш с мисълта, че ще се разведеш.
Разбира се. - Животът се случва.
Ако се разведеш, имаш повече място в гардероба,
банята е свободна, никой не хърка. Има си своите плюсове.
Правиш каквото е най-добро за децата.
За теб и за децата. - Детето ти яде пясък.
Танър, не го яж, котетата акат там.
Ама че гадост. - Спокойно.
Ще оцелеят и ще пораснат точно като нас.
И ще имат прекрасна имунна система.
Децата имат концерт днес. Ако ще идваш, пиши ми.
Беше ми приятно. - Ще ти запазя място.
Или ми туитни. - Добре, ще ти пиша. Какво?
Да ти туитна? - Звучи ужасно, нали?
Просто проверявах. До скоро.
Кристин, какво има?
Случило ли се е нещо?
Добре ли си? - Обичам Зак,
но има причина да се боя от брака.
Честно казано нямам представа коя съм.
Това е фундаментален въпрос.
Осиновена съм. - Ясно.
Никога не съм виждала биологичната си майка.
Не си ми разказвала. - Не съм разказвала на никого.
Само на Зак.
Винаги съм се питала дали просто ме е зарязала
или е имала причина да ме остави.
Боя се да не ме изоставят. - Мила.
Главата ти е пълна с въпроси,
но знаеш какво да направиш. Трябва да намериш майка си.
Вече я намерих. - Не разбирам тогава.
Какъв е проблемът?
Имам адреса й, но...
Не се осмелих да се свържа с нея. Страх ме е.
Напълно нормално.
И мен би ме било страх. Не знаеш що за човек е.
Не познаваш майка си, но тя има власт над теб.
Рано или късно трябва да се срещнеш с нея.
Ще се справиш. - Наистина ли?
Права си. Добре.
Ще приключиш с този въпрос. Събери сили и действай.
Права си. Трябва да действам. Ще го направя.
Ще успееш. - Благодаря, Джес.
Аз съм Боби Лий, директор на средно училище "Милърд Филмор".
С нетърпение очаквам представлението, децата бяха много въодушевени.
Сенди, здравей.
Какво правиш тук? - Нали не възразяваш да седна?
Всъщност възразявам. - Трябва да чуя солото на Питър.
Вчера репетирахме до късно. - Репетирала си с Питър?
Да, в училище свирех в група. Той е много талантлив.
Ще го насърчим за музиката, като ги заведем на концерт на Фу Файтърс.
Моля? - Не казвай на Питър. Изненада е.
Много си падам по Дейв Грол.
Не казвай на Хенри. - Стига, Тина!
Престани с изненадите. Стигат ми за тази седмица.
Сериозно. - Случило ли се е нещо?
Да. Дойдох един час по-рано, за да седна напред.
Приготвих се да снимам изпълненията на децата ми.
И изведнъж до мен сядаш ти!
Мястото беше свободно. - Там стоеше чантата ми!
Боже! Не може да идваш късно и да сядаш без покана.
Трябва да има някакви правила, Тина.
Правила? Като да не сядам на свободно място?
Още не знам какви правила, Тина.
Но знам, че ги има и ти ги нарушаваш всичките.
Добре. Опитвам се...
Парад на животните!
Старият Макдоналд имал ферма.
И във фермата си имал пингвин.
Откъде? А ти си имаш помощник.
Това е Майки!
Имал дори лъв.
Божичко!
Костюмът е наобратно.
Ти ли го направи?
Питър!
Не пипай!
Продуцентите искат да наблегнеш на колиетата. Търсенето спада.
Пет, четири, три, две!
Здравейте отново.
Бащи и съпрузи, погледнете това прекрасно колие.
До Деня на майката остават броени дни.
Сега е моментът.
Край.
Нужна ми е цена на памучните та...
Не е нужно да уточнявате. Струват девет долара кутията.
Отменям питането за памучните тампони.
Дъщеря?
Да.
Всъщност две, но само едната
се превръща в жена.
Ясно.
Преди с това се занимаваше майка им.
Сега аз.
Същата история. Двама сина.
Как така същата история?
Броят на децата.
Извинете, обикновено не надничам в чуждите колички.
Аз съм Сенди. Имам двама сина.
Както вече казах. - Да, казахте.
Елате на тази каса. - Благодаря.
Сенди. Двама сина.
Същата история. Благодаря.
Довиждане. - Беше ми приятно.
Сенди с двамата сина.
Двама, нали? - Да.
Да, Хенри, какво има?
Паспортите на момчетата валидни ли са?
Паспортите ли?
Планирам лятната ваканция.
Ясно. Къде планираш да е?
В Париж. Тина никога не е била там.
В Париж във Франция ли?
Да. - Шегуваш ли се?
Нищо подобно. - Трябва да затварям.
Ало?
Как го прие?
Геройски.
Гавриш се с мен!
Париж!
Тринайсет години не успяхме да си замъкнем задниците в Париж!
Но сега ще идеш с Тина! Ще води Тина!
Мечтая да ида там от дете.
Чела съм за Мадлен. А Тина дори не знае коя е Мадлен.
Господи! Това не може да се случва!
Можеше да я заведеш в Лондон или в скапания Дисниленд.
Или на абитуриентски бал.
Тя не е ходила на такъв още.
Тъпата Тина!
Не ми се ще да я срещна в задръстване.
Добре. Давай!
Рейчъл е свободна!
Напред!
Гол!
Не премина линията. Не е гол.
Какви ги приказваш?
Върни се на мястото! - Няма, докато не признаеш гола!
Предупреждавам ви.
Питай хората! - Спокойно, господине.
Ще се оправя, Лиса. - Погледни ги!
Там има поне петдесет записа на гола, който не признаваш.
Иди при тях, виж видеото, убеди се, че си сбъркал,
признай победата ни и върви да си купиш очила.
Край. Жълт картон!
Жълт картон ли?
Той наду чужда свирка. - Свириш с моята свирка?
Не бива. - Може, щом свириш както ти дойде.
Край. Червен картон!
Напусни игрището! - Да напусна ли?
Знаеш ли, напускам,
но и топката напуска.
Кимбърли! - Викат ме.
Смени ме. - Върви.
Благодаря. Ако ви трябвам, ще бъда на паркинга.
Ще звънна да поръчам очила на този идиот.
Миличък, пази се да не пострадаш.
Резервната топка. - Глупак!
Добре. Изчезваш!
Чумата да те тръшне от тази свирка!
Играйте!
Следващият.
Искаме голяма пица с какво? - Сирене.
Пица със сирене и три соди. - Изчакайте, моля.
Откъде ти хрумна това с чумата?
Шекспир. - Да, Шекспир.
Уилям Шекспир ли? - Не, Боб Шекспир.
Че кой друг? - Какъв е този тон?
И ти ли започна?
Не вярвам, че загубихме. - Мисля, че топката беше спукана.
Том Брейди е много готин.
Хей, искаш ли сладолед?
Така ли се извиняваш? - За какво?
Държиш се като сдухан.
Сдухан ли? - Да, вечно си вкиснат.
Обсебен си от футбола, защото ти напомня за мама.
Непрекъснато гледаш записите с нея.
Няма я, тате. Всички скърбим, но докога?
Не помага, като се държиш като задник.
Внимавай с приказките. - Да, ругая.
Зарязана съм без надзор, гледам Вики, върша къщната работа, готвя.
Аз съм само на шестнайсет, имам собствен живот!
Знам.
Томи дойде. Тръгвам.
Почакай, къде отиваш? - Престани.
Това ли е момчето, което те харесва?
Рейчъл, какво правиш?
Тръгвай. - Рейчъл, слез от колата.
Веднага! Затваряш ми прозореца?
Рейчъл, щом спре, веднага слез.
Не мога да повярвам.
Идва една приятелка и ми вика:
"Намерих ти идеалния мъж".
И ми показва негова снимка. А пичът е поне на 75 години.
А аз не съм.
Казвам й: "В очите му има пердета,
а в моите още има надежда".
Направо ги разби.
Разсмя и шефа.
Много съжалявам. Добре ли сте?
Да, всичко е наред. Къде е басейнът? Търся Миранда Колинс.
Зад онази врата. Да ви помогна ли? - Не.
Внимавайте! - Извинете. Благодаря.
Да ви дам ли поне безопасна игла? - Закъснявам за срещата.
Усмихнете се по-широко.
Идеално. - Приятен ден.
Поздравления.
Не, не.
Фотосесията е само за победители от конкурса.
Не съм тук за снимки, а да покажа това.
Добре, почакайте. - Спрете.
Очарователно. - Миранда, съжалявам.
Поздравления. - Не участвах в конкурса.
Защо тогава ви прегръщам? - Закъснях. Идвам за интервюто.
Никакви журналисти днес. - Тя ще ме интервюира, не аз.
Успокойте се. - Не съм дошла да се снимам.
Тук съм по работа. - Вие сте Сенди?
Да. - Закъсняхте, а Миранда е много заета.
Миранда ли е заета?
Закъснях, защото бившият ми мъж се ожени за малолетна,
лекарят ми се обади за лекарството за астма на детето ми,
а мамомобилът ми върви с 6 км/ч по магистралата.
Но разбирам, времето й е много ценно.
Тя е заета, а аз не.
Сутиенът ми е наопаки.
Искате ли да ви помогна със сутиена? - Не.
Благодаря.
Харесва ми блузката ви.
Благодаря. Току-що си я направих.
Следващият.
Погледнете насам.
Не сме на среща.
Страхотно. Само си изгубих времето.
Аз съм Миранда, най-заетият човек на света.
Къде е? - Ето я. Говори си сама.
Благодаря. - Не ми пука.
Извинете.
Госпожица Колинс би искала да ви види.
Наистина ли? - Да.
Добре.
По дяволите!
Да ви помогна ли?
Внимавайте да не се заклещите. - Дръжте!
Разбира се. - Намерих го.
Всичко ли събрахте? А това искате ли си го?
Не. - Добре.
Така.
Опитах се да създам плавни линии
и някои акценти.
Това направо се е счупило.
Затова заоблих малко ръбовете и ги разтворих, така че да...
Откога има астма синът ви?
Цял живот.
Лекарите казват, че понякога минава.
А вие имате ли деца? - Не.
Имам кариера. - Разбирам.
Запълва ми времето. - Да, разбира се.
Разкажете ми за онази малолетна и бившия ви съпруг.
Да.
Преувеличих леко за възрастта й.
По-голяма е,
но ще разбера, като й се махне акнето.
Забавна сте. Със сигурност сте по-забавна от нея.
Така си е.
Трябва да се цените повече.
Да.
Добре. Да продължим с макета.
Няма нужда. Наета сте.
Това ли беше? - Да.
С новата си работа ще можете да си позволите по-бърза кола.
Не Мазерати, но нещо по-бързичко.
Съжалявам, че избухнах.
Недейте! Привлякохте вниманието, нали?
Това умение също е ценно.
Добре. Благодаря.
Ще ценя това и че съм забавна. Всичко.
Знам, че сте заета и затова...
И нещо за накрая.
Остана ми един сувенир, макар да не сте победител в конкурса.
Хипоалергенна гривна със 100% златно покритие.
Божичко! Страхотен ден.
Блендерът ни се счупи. Ще използваме твоя.
Добре. Къде са Ръсел и децата?
В гаража. Пукат балончетата по найлона на платформата.
Те са. Отговори, това е твоят Скайп.
Те са твоите родители. - И твои също.
Щом те затруднява, ще отговоря и ще си побъбря с тях.
Но по-добре да направя така.
Боже! - Извинявай.
Татко!
Джес, искам съвет какво да подаря за Деня на майката на моята бабка.
Бабката трябва да е майка ми, така ли?
Да. Хрумна ми най-страхотната идея. - Слушам.
Подарък, от който майка ти ще напълни гащите от радост.
Татко, това наистина е цветиста метафора.
Какво говорите зад гърба ми? - Мамо?
Татко, мислех, че искаш да е изненада.
Ще бъде. - Влизай, отворено е!
Ехо!
Изненада!
Боже мой! Страхотно!
Стресна се, нали?
Бяхте там, а сега сте тук. Смахнато е!
Габи!
Габи! Наистина сте вие!
Ела при мама.
Габи, няма да повярваш! Вие би трябвало да сте в Тексас.
Излъгах. Карахме двайсет часа без прекъсване.
Реших, че щом се сдобрихме по Скайпа и Габи съобщи за годежа си,
можем да направим страхотна изненада за Деня на майката.
Макар и два дни по-рано.
Божичко, мамо! Как се озовахте тук?
Колко хубаво!
Здравей, татко. - Здравей, скъпа.
Дами, имате ли тоалетна? - В коридора.
Веднага се връщам. - С него е невъзможно да се пътува.
Каква просторна къща.
Благодаря. - Загубени сме.
Напиши съобщение на Ръсел.
Кажи му да не излиза от гаража и да не пуска децата от там.
Я, каква картина. Не ми харесва.
Не живея тук.
Здравейте, аз съм майката на Габи. Вие сигурно сте Стивън?
Извинете. Припознах се.
Вие сте майката на Габи? - Да, а вие коя сте?
Аз съм...
Макс.
Партньорката на Габи. - В работата.
Това е партньорката й в работата. Макс.
Чудесно. Вече съм като нов.
Имаш ли бира? - Да.
Имам, но можем да излезем на по бира и навън.
Белгийска, немска, ирландска. - Не, не.
Звучи като шашавото ООН.
Ще внеса малко американска бира от караваната. Веднага се връщам.
Къде е Стивън?
Стивън е... - Няма го.
Стивън е годеникът на Габи. Нямам търпение да ми стане зет.
Наистина ли? - Мамо, аз...
Няма никакъв Стивън. Макс е моята партньорка.
Бизнес партньорка.
Не, партньорка в живота.
Какво? Не разбирам.
Аз съм й съпруга.
Ние сме женени.
Не!
Какво пропуснах? - Сюжет от "Скрита камера".
Не може да е толкова добър.
Джеси, защо да стоим в га... Здравейте.
Връщаме се след рекламите. - Излез.
Ти прислужникът ли си? - Не.
Кой сте вие? - Бащата на Джеси.
Това не е смешно, защото бащата и майката на Джеси
са в клиника за душевноболни в Аризона.
Душевноболни? Как ли пък не!
Живеем в Тексас!
А вие може би сте майката на Джеси? - Да.
А ти все пак кой си?
Аз съм съпругът на Джеси.
Със сигурност сме в "Скрита камера", нали?
Чакай, Джеси не е омъжена.
Напротив, омъжена е за мен.
За него. - Какво? Мамка му!
Взела си си мъж с тюрбан за съпруг?
Казах ти да скъсаш с него!
За ваше сведение това с тюрбана беше доста обидно.
Много обидно.
Значи си се омъжила, без да ни кажеш? - Както и Габи.
За лесбийка. - Какво?
Мамо, аз съм лесбийка. - Тя е лесбийка.
Мили Боже! Да си вървим, Фло!
Техният живот няма нищо общо с нас!
Не такава изненада очаквах.
Ще се оправиш, както и той. - Благодаря, мамо.
Само се разведи, преди да забременееш. - Пази Боже.
Танър те търси, чичо Ръсел.
Хей, съкровище, ела.
Кои са тези? - Това е нашето.
Танър, кажи здравей
на баба и дядо.
Чарли е мое дете. - Аз го осинових.
Аз съм от донорска сперма. - Може да се е казвал Стивън.
Това са баба ти и дядо ти.
А аз си сложих сутиен за случая.
Виж, черен е.
Не, това преля чашата. - Какво?
Гумата е спукана.
Не се тревожи, пухче, утре ще я оправим.
Гумата може би.
Не е нужно да го правиш. - Ти ми каза,
че родителите ти са умствено изостанали.
Повярвай ми, така е.
Това беше на първата ни среща.
Кой не лъже на първата си среща?
Така ли? А втората среща, петдесетата?
А моментът, в който ни се роди дете?
Осъзнаваш ли, че си ме лъгала за родителите си?
Лъжа всички за родителите си. - Много успокоително.
Лъжа и за ужасния си живот в караваната.
От първата година в гимназията
спестявах всеки цент, за да се махна оттам.
Не изчаках дори бала и скочих в автобуса.
Добре, разбрах. Мразиш родителите си.
Не ги мразя. Те са ми родители, обичам ги.
Скъпи, те просто грешат за толкова много неща.
Грешат в отношението си към хората, не приемат различните от тях хора.
Най-лошото е, че си ги излъгала за мен.
Защото е ужасно да си женена за индиец с тюрбан?
Колко неловко за теб!
Ще ми викат доктор Тюрбан! - Къде отиваш?
Готови?
Браво, справи се.
Справи се страхотно. Беше много добра.
Вземи! - Извинявай.
Мисля да ида на йога. - Разбира се, заповядай.
Ще бъде по-безопасно.
Дами, нуждая се от помощта ви.
Намерихме идеалното момиче за теб. - Не за това.
Искам да знам всичко за онова момче Томи.
Харесвам майка му, Денийз.
Винаги е доброволка в училище. Много мило.
Но банановият й сладкиш не струва. Много е сух.
Не обсъждаме пекарските й умения.
Искам да знам дали да позволя на Рейчъл
да излиза с него? - Имаш ли избор?
Къде е залата за йога? - Ей там. Започва в 10:00 ч.
Извинете.
Къде отива?
Какво правиш там отзад?
Проверявам в каква форма си. Браво, отлично.
Стегнато дупе. - Имам избор, аз съм й баща.
Ако откажеш, ще се разбунтува.
Ще почне да лъже и да пази тайни. - Да се измъква, да бяга.
После почват наркотици, проституция и гадже барабанист.
Не ми помагате. Искам само да знам дали момчето е добро.
Това е. - Рижавите винаги са добри.
Мисля, че е добро. - Да.
Ами Денят на майката? - Сега идвам.
Спи сладко, Кейти. Най-сетне заспа.
Време е да я заведеш у дома.
Ехо, разочарование ли долавям?
Не са ми се обадили от клуба.
Не разбирам. Мислех, че ги разбих. - Убил си ги, унищожил, анихилирал.
По-добър съм от мацето с банджото.
Ти си най-талантливият комик в този град.
Отваряме след 10 минути, хора!
Тихо. Да не си се клонирала в шефа?
Не, просто викам за двама.
Зак, ще можеш ли да гледаш утре Кейти?
Казах на Вал, че ще я заведа при лекаря й.
Ще ме водиш... При лекаря ми. Да.
Лама? Много ще им хареса.
Извинете. Може ли да ви звънна след малко?
Ще ви се обадя. Благодаря.
Здравей, Джеси. Ела в събота сутринта с Танър.
Ще правя малко парти за децата.
Мислиш ли, че ще харесат ламата повече от рок концерт?
Любовта е болка.
Понякога от любовта боли.
Само знам, че можем
да запазим любовта в снимка.
Създадохме спомените за нас.
В тях не затваряме очи,
а сърцата ни не са били разбити.
Времето завинаги е спряло.
Ще помня твоята целувка
под уличната лампа на 6-та улица.
Чувам шепота ти по телефона:
"Чакай ме да се върна у дома".
Здравейте всички! Добре дошли на партито на Сенди!
При нас са повелителката на балоните и Марти, укротителят на зверове.
Правим рисунки по лицата и имаме голяма пързалка!
Еха! - Здравей.
Грандиозно. - Не знам как се случи.
Обадих се да поръчам балони и не можах да се спра.
Харесва ми. - Може ли да идем да видим ламата?
Да, вървете. Мама ще си поговори със Сенди.
Върви в зоопарка, миличък. - Хайде, Танър.
Значи нямаш новини от Ръсел? - Никакви. Пълно мълчание.
Божичко, толкова съжалявам.
Поне Танър е при теб.
Няма да те ухапе.
Но като се стигне до развод и получите равни права за попечителство
започва адът.
Това е моят живот, не твоят. Не ме слушай.
Индийците не признават развода.
Гумата е оправена, багажът е събран.
Вече можем да се отдалечим достатъчно от тези...
Тези...
Проклятие! - Какво има, Ърл?
Някой ми е откраднал бушона на свещите!
Какво ще правим сега?
Имаше сервиз на един километър оттук.
Ще се поразходя.
УТРОБА НА КОЛЕЛА
Ламата може ли да се язди? - Не.
Ами алпаката? - Забавно парти.
Ще го отвориш ли? - Разбира се.
Здрасти, как си? - Отлично. Искаш ли малко спагети?
Май не обичаш спагети? - Разкарай се, клоуне.
Фойерверките пристигнаха. Отивам да нагледам Танър.
Сенди? - Да?
Какво става? - Здравей. Ужасно съжалявам.
Изгубила съм представа за времето, трябваше да съм докарала момчетата.
Какво е всичко това? - Парти.
За какво? - За забавление.
За забавление в събота. Парти в чест на съботата.
Изобщо не е типично за теб. - Кое не е типично за мен?
Напълно е безотговорно. - Аз ли съм безотговорна?
Можеш да ме обвиниш в много неща, но не и в безотговорност.
Кога за последно води децата на зъболекар?
Или да им накупиш неща за училище,
или някое от другите милиони неща, които върша аз?
Точно така. Никога!
Задължението ти като родител според закона
е да водиш децата при мен в уреченото време.
Днес е събота, трябва да са при нас по обяд.
Ще си ги получиш утре в Деня на майката.
Да вървим, Майки. - Налага ли се?
Да, къде е брат ти? - На пързалката.
Приготви си нещата.
Питър, да вървим. Слез веднага.
Мама разреши да се забавлявам.
Не ме интересува майка ти. Мой ред е.
Броя до три или ще те сваля долу.
Идвам! Хайде, Питър!
Първо ме хвани!
Върви да си вземеш нещата.
Миличка, не пипай това. - Харесвам оранжевото.
По дяволите, Питър. Време е да тръгваме!
Щом ти харесва, давай, натискай.
Мамка му!
Това нещо спада!
Добре дошли за автографи.
Тук сме, защото книжарниците намаляват, но винаги ще има книги.
Много ви благодаря.
На кого да я надпиша? - Рори Шрьодер.
Притежавам всички бижута от колекцията ви.
Харесвам ги, както и Джералд. Но на мен ми отиват повече.
На кого да я надпиша?
На дъщеря ти.
Защо сега?
Защото е в Атланта и е по-удобно.
Ясно. Ти си четвъртата, която заявява, че й е дъщеря.
И то след като "Форбс" включи Миранда в топ 50 на успелите жени в страната.
Колко удобно.
Вижте това.
Всеки може да го фалшифицира.
Но дори да е истински, няма да получиш и стотинка.
Добре, беше грешка. Аз...
Бихте ли й предали само, че не исках нищо от нея.
Беше историческо. - Беше историческа катастрофа.
Всичко е толкова глупаво! Ужасно глупаво.
Погледни! Какви ги върша?
Чувствам се като пълна идиотка.
Опитвам се да се съревновавам
с бившия ми съпруг и двайсетгодишната му мацка.
Много смислено, нали, Джес?
Тъпо е. Знаеш ли какво?
Тежко ми е, че съм толкова лесно заменима.
Всички сме такива.
Боже, изкарахте ми акъла.
Заменими сме. Зад всеки професионален клоун
чакат стотици бездарници, готови да му вземат работата.
Разбирам. Благодаря, клоуне. Джеси?
Но нищо не може да прекъсне връзката между вас и децата ви.
Там нямате конкуренция, вие сте тяхната майка.
Дайте да ви помогна.
Добре.
Схванах. Безкраен шал.
Днес май го използвате за първи път?
Усмихнахте се. - Да.
Може ли да се избърша? - Моля.
Благодаря. - Простите неща винаги са резултатни.
Безкрайното шалче, бездънната чаша кафе,
безусловната любов на майката към децата й.
Те знаят, просто понякога я приемат за даденост.
Голяма работа, че двайсетгодишната
има свежа кожа и изглежда супер по бикини.
Ясно. Схванах. Много ободряващ разговор, клоуне.
Благодаря, клоуне. Не съм си представяла, че ще го кажа.
Благодаря, клоуне. - Удоволствието беше мое.
Задушевен разговор с клоун. И нямаше жива душа, за да го види.
Можеше да ме убие.
Джеси, вкъщи ли си?
Идвам за бира.
Здра... Коя сте вие?
А вие коя сте?
Соня, майката на Ръсел.
Аз съм Флорънс, майката на Джеси.
Флорънс, колко се радвам да се запознаем!
Чух, че изненадата ти се е провалила. Добре ли си?
Мисля, че да.
Макар да не съм сигурна. - Бира ли пиеш?
Да. - Ще се присъединя.
Когато Ръсел ми каза, че се е влюбил в бяло момиче,
ми идеше да разбия стената. - Поне си знаела.
Ожениха се тайно, не ме поканиха на сватбата, даже не ми казаха!
Като си помисля, направо ще изригна.
Мислех, че съм приключила с тях,
но те са моите момиченца.
Флорънс, видя ли внука ни?
Разбрах защо са го кръстили Танър.
Тъмничък е.
Аз мисля, че е светличък.
Колко е часът в Индия? - В Индия ли?
Господ знае. Аз живея в Лас Вегас.
Няма данъци и мога да играя на ротативките по всяко време.
Много хитро. Мръдваш на двайсетина километра от града,
като те хване носталгия, и си сред пясъка.
Не схванах шегата ти, но звучи расистки и смешно.
Здравей, бабо! - Здравей.
Ще гледаш ли Танър, трябва да се изпишкам?
Аз...
Потеглихме.
Мисля, че приличаш на мен. - На мен.
Да, ти си мое копие.
Досущ като мен, като хвана тен.
Благодаря за посещението. До скоро.
Всичко ли е наред тук?
Ще дойдете ли на брънча за Деня на майката?
Не, на работа съм. - Майка ли сте?
Не.
Явно не искате поздравления за Деня на майката.
Не.
Ако ви трябва нещо, повикайте ме.
Извинявай, че ти прекъсвам вечерята.
Пържени зелени домати!
Ланс, ти си ми агент и аз те обичам, което е оксиморон.
Но ако ще ми изнасяш философски беседи, бъди лаконичен.
Да, познаваш ме като Ланс Уолъс, агент на звезди.
Някога имаше звезди, сега имаш само мен.
Но знаеш, че съм роден в Бронкс.
И истинското ми име е Рамон Наваро.
Събирах празни бутилки, за да си купя храна.
Ние не сме онези, за които ни мисли светът.
Ние решаваме кои сме.
Кога и кой искаме да опознаем.
Или май беше кого?
Приключи ли, Рамон?
Върша си работата - уверявам се,
че нищо няма да помрачи ослепителната ти усмивка.
Правилно, това е вилицата за салата.
Здравей, промяна в плана. Обадиха ми се от клуба.
Едно момиче се е отказало. Поканили са я в комедия на НБС.
Сигурно няма да ме вземат, но стигнах до финала.
Къде си? Кейти е с мен.
Тя е добре. Чао.
Лека нощ. - Лека нощ.
Не бива да гледам.
Лека нощ. - Лека нощ.
Да, лека нощ.
Лека нощ.
Прибрах се. - Добре, аз...
Лека нощ.
Преди ми пожелаваше лека нощ.
С часове ми пожелаваше лека нощ.
Здрасти, мила, къде си? Тревожа се.
Ако мислиш за раздяла, моля те, недей.
Нека продължим да се обичаме заедно с Кейти.
Не искам да се женя за теб.
Тоест искам, но не е задължително.
Ако чуеш това, ела в клуба. Обичам те.
Наградата в конкурса е пет хиляди долара.
Зак Зим, ти си финалист.
Радвам се за теб.
Най-сладкото бебе, което съм виждал.
Ще я гледате ли, докато съм горе? - Не.
Приветствайте на сцената Зак Зим!
Зак Зим е много... Това си ти.
Върви, хлапе. Ще ти стискам палци. Ще бъда отпред.
Здравейте.
Аз съм Зак, а това е Кейти.
Помахай. Срамежлива е.
Трябва да призная, че появата й не бе планирана.
Появата й на сцената, а не изобщо появата й.
Ако бъда честен, ти си беше малка изненада.
Тя не хареса шегата.
Някой от публиката има ли бебе?
Очевидно не. Дошли сте тук да си поживеете.
Недей, не плачи.
Залогът са пет бона.
Друже, би ли я подържал за малко?
Как се казваш, приятелю? - Дребосъчко.
Дребосъчко, не ми се обиждай, но имаш най-приканващата гръд.
Може ли да положа детето си върху нея?
Разбира се. - Само за секунда, благодаря.
Не знам дали да се радвам или да го приема като кръвна обида.
Как го правиш?
Мекичък съм като диван. - Моля те, ела да живееш при нас.
Напълно сериозен съм. Не съм спал от цяла година.
Ще спя на дивана. Приятелката ми е много красива.
Може ли тя да спи на дивана? - Приятелката ми? Схванах.
Това е сестра ми.
Да аплодираме най-голямата бавачка на света!
Благодаря, ще я взема.
Бащинството много те променя. Непрекъснато се тревожа.
Знам ли кога й се спи? Не съвсем.
Кога ще повърне? Определено не.
Това е последната ми сносна риза.
Но майка й знае. С всяка своя частичка майката усеща
кое е най-добро за децата и семейството й.
И като говорим за родители, време е да я върна на нейните.
Благодаря ви много. Аз съм Зак Зим, а това е Кейти.
Какво сладко бебче. - Обичам бебетата.
Можем да си направим, ако искаш.
Това е първата ни среща. - Какво ще правиш утре?
Престани!
Побърках се, реших, че си избягала. Къде беше?
Извинявай, обичайните неща. Срещнах се с майка ми.
Майка ти? Какво? - Да, беше ужасно.
Накара ме да оценя истински това, което имам.
Ти си най-добрият.
Имаме безспорен победител.
Кейти Зим.
И онзи тип с нея.
Божичко, чакай! Вземи я! Тя спечели, ти просто я подпираше.
Родната ти майка ли? - После. Върви!
Честито!
Зак Зим!
Всеки си носи бебчето.
Честит Ден на майката!
Какво? Боже мой!
Момчета...
Много сте мили.
Бананът беше моя идея - за здраве.
Идеално! Харесва ми. Това палачинки с "М&М" ли са?
Да. - Боже!
Отвори подаръка ми! - Добре, добре.
Защо?
Това е най-якото картофено човече. Точка по въпроса.
Страхотно!
"Благодарим ти за всичко, което правиш. Ценим те."
"Честит Ден на майката, Тина!"
Объркал си подаръците, глупчо! - Извинявай, мамо!
Няма нищо.
Обичам те, мамо. - И аз.
Ето го твоя. - Добре.
Този е по-хубав от другия. Много повече.
Много мило! Харесва ми. Много ви благодаря.
Тази е за теб. - Благодаря, скъпи.
Надписа ли картичка и за Тина? - Да, но съвсем различна.
Мога да изхвърля тази за Тина, ако искаш.
Не.
Не, не искам да го правите. - Толкова си тъжна.
Слушайте сега. Вземете това за малко.
Елате тук! Качвайте се.
Вики, Рейчъл.
Къде сте?
Ставайте! Хайде да закусваме.
Момичета, не ме карайте да се качвам.
Късно е. Хайде, елате да хапнете!
Ей, Вики!
Рейчъл, къде си?
Кимбърли, не мога да говоря.
Не знам къде са момичетата. - При мен са.
Къде?
Много ви обичам.
Просто ми е много трудно да ви деля с някого.
Както не обичате да давате пиратския си кораб.
Не искате никой да ви го пипа.
Горе-долу така се чувствам.
Помните ли колко приятно ви стана, като зарадвахте Ник,
позволявайки му да разходи пирата си по палубата?
Нали?
Да, защото е хубаво да споделяте.
Много хубаво.
Всъщност, след като го казах, мисля, че ще ви отведа при баща ви
по-късно, става ли?
Ще можете да дадете на Тина чудесния си подарък.
И ти ще ни споделиш, така ли? - Да.
Да, ще ви споделя с нея за час.
Или два, ще видим как съм. Какво мислите?
Да. - Да, нали?
Ще вземем нещо за обяд и идваме. - Чао! Приятно прекарване, Макс.
И ти ли призована? - Да.
Чудя се дали ще ми предложат последното блюдо на смъртника.
Съмнявам се. Вече не могат да ни наказват, нали?
Излъга майка си.
Заради мама живях сама в колежа,
за да нямам съквартирантка от малцинствата.
Наби ме заради мъжкия ми костюм за Хелоуин.
Образът на Либерачи едва ли е подходящ за момиченце.
Знаят ли, че идваме? - Да, звъннах на татко.
Ще ви взема довечера преди вечеря. - Чао, мамо.
Обичам ви. Приятно прекарване!
Радвам се да ви видя. Здравейте.
Какво е това? За мен ли е? Боже!
Благодаря.
Честит Ден на майката!
Лейт. Дейна Бартън, ВМС на САЩ, Любяща майка. 1978-2015 г.
Обичаме те.
Ръсел, Джеси е.
Ще живея при родителите ми известно време. Вземам Танър. Чао.
Чакай, чакай! Задръж!
Чакай, не си тръгвай! Идвам.
Чакайте, чакайте, стойте.
Спрете! Чакайте! Стойте! Пуснете ме!
Стойте! Чакайте!
Чакайте малко!
Къде е Танър? - При Макс и Чарли е. Хубав халат.
Казахме го, за да те примамим тук.
Чудесно, още една лъжа. Навик ли ти стана? Чао.
Ръсел, благодарим ти, че дойде. - Мамо, и ти ли си замесена в това?
Ако ми беше звънял по-често, щеше да знаеш.
Правила съм си шеги по адрес на Джеси, но я обичам.
С Фло решихме, че трябва да се целунете и помирите.
Не, няма, защото тя лъже.
Тя е лъжлива лъжкиня, ясно?
И да ми изкарате акъла, за да дойда, не е добро начало за разговор.
Приятно изкарване! Аз си тръгвам. - Ще ти се наложи да скочиш!
Татко, какво правиш? Намали! - Стига!
Къде отиваме? - Това е лудост!
Тя ме излъга за всичко. Ако бях твой родител, вече щях да съм си вкъщи.
Щяхме, ако не се налагаше да ремонтираме тази бричка.
Всъщност вината е моя. - Как така?
Казах на Чарли да повреди мотора, за да не можете да си тръгнете.
Спуканата гума беше лош късмет. - Направила си го за нас?
Остави това! Впечатлен съм от познанията му за моторите.
Да, бива си го.
Скъпи, прости ми!
Обещавам повече да не те лъжа. Никога. Честна дума!
Обещаваш ли? - Да.
Прощавам ти. - Така ли?
Не, лъжа те. Как е, а?
Извинете, че ви прекъсвам, но имаме проблем.
Какъв? - Спирачките не работят,
а се движим много бързо. - Чарли няма нищо общо.
Не, няма. Трябваше да ги оправя,
но заложих парите на кучешки надбягвания.
Внимавай с кофата за боклук!
Ей, какво става?
Къде изчезнахте всички? - Джеси, не ставай!
Стой под мен! - Това е къщата на баба.
Така е. Да видим какво става.
Направили са утроба за Деня на майката?
Какво ли ще направят за Деня на бащата?
Здравей, Марвин. Имаме гонка с две коли.
Една каравана от Тексас и една с нещо голямо и розово отзад.
Намали!
Божичко! Тръгваме след тях.
Ърл, Джес, Габи, обичам ви. Ръсел?
Да. - Приятно ми е да се запознаем.
Ще се ударим много силно. - Не!
Е...
Не беше чак толкова страшно, нали?
Всички добре ли са? - Какво стана, по дяволите?
Нищо. Излъгах.
Спирачките си бяха в ред. - Страхът от смъртта ни сближи.
Добре дошъл в моето семейство!
Всички да излязат.
Хайде!
Добре, излизаме. Здравейте!
Излезте от МПС-то! Горе ръцете, да ги виждаме!
Добре ли сте? - Как сте, господа полицаи?
Мамо, вдигни си ръцете. - Разкрачете се!
Още някой?
Здравейте. Само аз.
Лягайте долу! На земята!
Лягайте долу!
На земята!
Господине, това е съпругът ми!
Господин полицай, не ми харесва отношението ви към зет ми.
Всичко е наред, момчета. Това е моят лекар. Оправи ми коляното.
Здравейте, д-р Коли. - Здрасти, Даниел.
Най-после разумен човек! - Добре ли си, Ръсел?
Да, добре съм. - Не съм предполагал,
че на служба ще задам такъв въпрос,
но на чие име е регистрирана вагината?
На наше, но вече пропуснахме парада. - Има парад на вагините?
Да, имаше.
Сега можем да си направим истински семеен пикник.
Обичам те, мамо. Честит празник!
Тя да не ме целуна? - Изтървахме парада, но ще има пикник!
Гордея се с теб, Ърл.
Благодаря, пухче.
Благодаря, че ни взе с теб, Кимбърли. И за брънча.
Бас държа, че баща ни ще те убие. - Мога да се оправя с него.
Нали съм танцьорка на пилон. Дайте го насам!
Май баща ти е ползвал отстъпката си за ветерани в цветарския магазин.
Изненада!
Тате, какво е всичко това? - Само това беше останало в магазина.
Добре, но защо е тук? - Крайно време е пак да празнуваме
Деня на майката. - Ще потърся моите хора.
И първата изненада е за най-малката. Вики, заповядай!
Домашно караоке! - Точно така.
Млада госпожице, това е за теб.
Но това са ключовете от колата на мама.
Да. Продадох колата, но запазих ключовете за теб.
Шегувам се! Получаваш и колата. - Божичко! Благодаря.
За теб - винаги. Аз ти благодаря.
Погледни каква украса!
Тате, ти ли го покани? - Не.
Наех го да налива пунш.
Добре.
Отивам да си взема пунш. - Хубаво.
Здрасти! - Здрасти!
Благодаря, че дойде толкова бързо. - Гордея се с теб.
Наистина. - Благодаря.
Здрасти, съседе. Аз съм Лекси. - Здравей, Лекси.
Приятно ми е. - И на мен.
Моля, налей си пунш, помириши цветята. Забавлявай се!
За това секси мамче ти говорехме. - Разбирам, да. Добре.
Малко в повече ми идва в момента. - Съгласна съм.
Ще продължавам с опитите. - Да, чудесно начало.
Знаеш ли какво е това? - Не.
Домашно караоке. - Готино е. Това копче за какво е?
За ехо ефект. Прави звука така...
Божичко! Всички ли сте на стероиди?
Ало, Тина? - Аз съм.
Нуждая се от помощта ти. - Говори по-бавно.
Какво има? - Майки не може да диша.
Той има астма. - Знам, Хенри ме предупреди
за полените по това време. - Къде му е инхалаторът?
Празен е. Не мога да намеря резервния. - Къде е Хенри?
В магазина, но не си вдига телефона. - Заведи го до хладилника.
Той не е гладен. - Знам.
Дишането на студен въздух му помага. Отивай!
Отиваме до хладилника. Ще се оправиш. Да, само дишай.
Добре. Сенди, умирам си от страх.
Знам. Слушай, сложила съм му резервен инхалатор в раницата.
Добре. Ясно. Пускам те на микрофон.
Добре. Къде? - Има четири джоба.
Виж в този с изрисувания плъх. - Няма цип.
Страничен джоб е. - Отстрани на плъха, извинявай.
Всичко е наред. Тук съм. Ела тук, малкия.
Ето така. Ела! Държа те. - Искам мама.
Мама идва, скъпи.
Татко ще се погрижи за теб.
Три вдишвания сега и още толкова след половин час, ако се налага.
Блед е. Отиваме в Бърза помощ. - Добре. Ще се видим там.
Вземи му нещата.
Хайде, диджейке, давай!
Започваме. Така. Оставете всичко настрана,
защото ще променя вашия имидж и стил.
Изглеждам чудато, нали? Но правя пари.
Надявам се да сте готови за мен. Казвам се Дундьо, с "дьо" накрая.
Ей, мамички, обичам ви. Всички бащи в топ десет,
позволете ми да ви изгоня.
И като Хъмпти Дъмпти ще се катурнете, когато стереото ме разтърси
Танцувам с тези розови панталони и си имам собствен танц.
"Хъмпти танц" - вашият шанс да се раздвижите. Хайде, сега сте вие!
Момичета, елате тук. Танцувайте със стареца си.
Гледайте Хъмпти танца.
Гледайте...
Къде отиде? - Татко!
Добре ли си, татко? - Да, Вики.
Рейчъл, как е кракът ми? - Чудесно.
А десният? - Някой да се обади на 911.
Ето какво става, когато белите рапират.
Това е, приятели. Честит ден на майката!
Не мърдай, татко, идвам.
Рейч, май е време да се упражниш, като ме закараш до болницата.
Аз ще отворя.
Надявам се, че идването ми не е проблем.
Знаех, че си ти, в мига, в който те видях.
Бяхме шестнадесетгодишни влюбени.
Младежка любов? - Не.
Истинска любов, епос.
Любов, около която планираш живота си.
И после се появи ти.
Семейството му се премести в друг град в деня, в който им го съобщихме.
Не ме пуснаха на училище цяла година. Майка ми така и не ми прости.
Мисля, че я разочаровах я завинаги.
Изобщо не съм обмисляла дали да те задържа.
Тя ми каза, че е открила мило семейство, живеещо на Хаваите.
Не бяха мили. Бяха чудесни.
Знам, че са починали. Съжалявам.
И моите родители починаха.
Само ние двете останахме.
Част от уговорката ни беше
ежегодно да ми пращат твоя снимка.
За да виждам, че си добре.
Какво?
Не разбирам.
Защо никога не ме потърси?
Това беше другата част от уговорката.
Загубих истинската си любов
и теб и не исках да ви заменям с друго.
Така започнах да градя кариера и сега имам нея.
Какво е това? - Внучката ти.
А това е приятелят ми Зак.
Кейти, запознай се с един специален човек.
Това е Кейти.
Кейти, искаш ли да се запознаеш с някого?
Да.
Това е баба ти.
Здравей!
Ей, как е той? - Добре е.
Вече е на себе си. Трябва да го изведат.
Отивам да проверя. - Слава Богу!
Здравей! Добре ли си?
Да.
Сенди, много съжалявам. - Да.
Не знам какво стана. - Затова е резервният инхалатор.
Второто ти име вече е: "Резервен". - Просто се паникьосах.
Знам. - Как запазваш спокойствие?
Е, Тина, това идва с времето.
Трябва време. Питър е на...
13 г. - На колко си?
Тринайсет. Отнема 13 години.
Не се напрягай, иначе ще се изтощиш,
а това ще ме вбеси. - Нека това вече да е правило.
Чие е това дете?
Мамо! - Скъпи...
Здравей! - Мамо, може ли бонбони? Моля те!
Хитър ход.
Казах ти, че ще се оправиш. Добре.
Отивам за бонбони и май ще взема и за мен.
Подръж това, моля те.
Днес е Денят на майката, а аз съм майка,
искам да ви представя един специален гост - дъщеря ми Кристин.
Тя би искала да ви каже нещо много важно.
Баща на детето ми,
светлина на живота ми.
Зак, ще се ожениш ли за мен?
Тъй като те накарах дълго да чакаш, искам да го направим днес,
докато майка ми е още тук.
Е?
Ще се оженим ли? - Какво...
Шоуто се записва предварително.
Ще се ожениш ли за мен?
Е, разбираш ли...
Ще си помисля.
Готово.
Да.
Обичам те. - И аз - теб.
Май е време.
Трябва да тръгваме. - Къде ми е чантата? А ключовете?
Успех, хора! - Време е за сватба.
Къде е Ниския? - Тук съм.
Ти ли си Ниския? Да. Трябваше да се досетя. Така...
Миранда иска голяма, богата сватба в най-добрия хотел.
Кристин иска тук, където са се запознали.
Ще се постараем да им струва много.
Благодаря. - Кой ще води церемонията?
Аз. - Имаш ли разрешително?
Разбира се. От една онлайн църква в Айдахо. Да започваме ли?
Ще изкараме луди пари.
Д-р Фрийман и д-р Шийън,
моля, явете се в сестринската стая.
Хайде!
Майтап ли си правиш?
Днес ли намери да се развалиш?
Добре тогава.
Боже! Не, не!
Божичко!
Момичета, насам!
Да не й се месим. Хайде, насам!
Ей, мъжът с тампоните!
Помниш ли? В... - Здравей!
Здравей! - Бяхме...
Да, разбира се. Здрасти. Всъщност се казвам Брадли.
Да. - Това са дъщерите ми Рейчъл и Вики.
Здравейте! Аз съм Сенди.
Има двама сина. - Точно така.
Добре ли си? - Не. Всъщност имам малък проблем.
Глупаво е. - Ясно. Момичета, направете ми услуга.
Намерете някой с ключ за това. - Отпред имаше охрана.
Сигурно изглежда подозрително.
Може би се чудиш как съм изпаднала в това положение.
Не.
Виждаш ли какво става, като се опитам да го стигна?
Не слиза надолу. Да видим какво мога да направя.
Измъкни китката си... - Внимавай!
Гривната е от Миранда Колинс.
Какво е станало с крака ти?
Поредната жертва на хип-хопа.
Хип-хоп? - Да. Ами ти? Защо си тук?
Да не си в психиатрията?
Не. Синът ми получи астматичен пристъп.
Съжалявам. Добре ли е? - Да.
Нормализира се. Искам да му взема бонбони.
Държа го. Ще стане. - Завърти!
Ще го дръпна надолу! Готово! - Супер!
Чакай! Дръпни това надолу. - Това ли?
Заради този "Скитълс" ми се случи. - Няма да стане така. Ще го раздрусам.
Да! Невероятно. - Добра работа.
Взех ги. Чакай! И без това сме тук...
Ако някой ни хване, кажи, че крадеш бонбони за болни деца.
Много ти благодаря. Задължена съм ти.
Направих едно добро дело. - Благодаря.
Имаш ли нужда от превоз? - Не, имаме кола.
Да, разбира се.
А аз... Какви ги плещя? Имам деца, бивш съпруг,
новата му жена. Колата е пълна.
Да, и аз съм разведена.
Всъщност жена ми почина...
Божичко! Съжалявам.
Сигурно ви е трудно на днешния празник.
Вече е по-добре.
Благодаря. - Тате, търсихме навсякъде, но...
Не, справихме се. - Свободна съм.
Свободна е. Оправихме се. - Да.
Да. Е...
Предполагам, че ще се виждаме.
Би било хубаво. - Баща ми е собственик на фитнес.
Дай й визитка. Можете да се отбиете, да пробвате йога или танци на пилон.
Свързвате се по-добре с тялото си. - Аха, чувала съм го.
Това е моят център. - Така ли?
Ходя в този спортен център. - Моля?
Записах се преди две седмици. Защо не съм те виждала?
И аз не съм. - Как така?
Странно. - Странно е.
Добре, чудесно. Може да се видим някой път.
Мерси. - Да, и аз благодаря.
Ела насам! - Така ли?
Дай нагоре! - Не, ужасно е.
На мен ми харесва.
Да хапнем!
Мамо!
Мамо, не каза, че ще идваш. - Изненада!
Не знаех, че ще идваш. - Не ми стигнаха парите за бакшиш.
Добре. Превози "Юбер". - Дойдох да те видя.
Откъде разбра къде сме? - Майка съм.
Фло, радвам се да те видя. Божичко!
Успяхме!
Еха! Изглеждаш чудесно.
Готова ли си? - Готова съм.
Обаче...
Някой ще трябва да държи Кейти.
За мен ще бъде чест.
Добре. Готова ли си? - Ела при баба.
Лепкава е. - Винаги са такива.
Искам да кажа...
Добре. Точно така.
Леко! По-нагоре. Не я изпускай!
Малко по-нагоре. - Схванах.
Да започваме ли без теб? - Готови сме. Благодаря, Доминик.
Добре.
Хайде, да тръгваме!
Мамо, колко време ще останеш?
Ще видим. - С Ърл ще поостанем още малко.
Имат голяма къща.
Съжалявам, че се забавих. Ето, скъпи.
Нека приключа с документите и може да тръгвате.
Мерси, много ми помогнахте.
Един от най-паметните Дни на майката.
Честно казано, предпочитам скучните празници
със сладки прегорели палачинки в леглото, сещаш се.
Извинявай за вчера.
Онова парти беше тъпо. - Не мога да повярвам, че имаше лама.
И алпака. - Ей, деца,
да отидем ли до Палачинковата къща?
Да! Закуска за вечеря. - Да.
Чакаме документите. Ще сме готови след няколко минути.
Ще чакаме в колата. Елате, момчета!
Здрасти, Сенди! - Сенди, с двамата сина!
Е...
Кой е капитан "Розови панталони"?
Първо те са с цвят на сьомга. - Нима?
И са готини. - Трябва ли да знам нещо?
Повярвай ми, ще те светна, като стане сериозно.
Да. Той знае ли, че мразиш бради?
Всъщност мисля, че на него му стои много секси.
Всичко си е пак постарому. - Да.
Точно както си го представях.
Може ли да побързаме с клетвите, моля? Хората чакат за маси.
Добре.
Събрали сме се да свържем в брак тези двама души.
Кой ще предаде булката? - Аз.
Но тази ще я задържа малко по-дълго.
Зак, вземаш ли... - Да.
Преди да е размислила.
А ти, Кристин?
Да. И няма да размисля.
Обявявам ви за съпруг и съпруга.
Ако не я целунеш, аз ще го направя.
Спокойно ми е в момента. Много съм щастлива.
Хубаво. - Да се снимаме.
Отгоре, за да изглеждаме слаби.
РЕЖИСЬОР Гари Маршъл
СЦЕНАРИСТИ Аня Романо, Мат Уолкър и Том Хайнс
Няма нищо. - Добре съм.
Не се тревожи. Не е страшно.
Не е страшно!
Сценарий: Лили Холандър, Мат Уолкър, Том Хайнс, Гари Маршъл
Продуценти Майк Карц и Уейн Райс
Не е ли очевидно?
Улучен съм.
Продуценти Брант Андерсън, Даниел Деймънд
Хайде, хайде! Наистина ли? Добре.
Продуценти Хауърд Бърд, Марк Дисал
Това не е стадион, а фоайе. - Сложи си шапката, Хектор!
Моля? Дали сте ми грешна...
Аз съм от Манхатън. Другата. Извинявай.
Готови сме. Тази как е? Ще свърши работа.
Добре. Това не е стадион, а фоайе.
Не си победителка в конкурса за есе,
но ето ти този 100% хипоалергичен двулицев сутиен,
за да си стигнеш до вкъщи.
Тъй като отдясно си разголена. - Много мило.
Позлатен. - Благодаря. Твой ли е?
Този влак е доста дълъг.
Господи!
Трябва да си обръсна пак краката набързо.
Дръж го здраво.
Мърда.
Танър, не! Не върху чантата й!
За четвърти път го прави.
Дотук с изненадите, Сенди! Но аз съм Сенди!
Не, не съм дошла за снимки. Дойдох да го покажа на Джулия.
Права съм.
Скъпа, бананът ти! Извинявай!
Вързано е. - Какво? Голям майтап.
Май е конец за зъби. Какво ли не измислят зъболекарите.
Честит Ден на майката!
ДЖЕНИФЪР АНИСТЪН
КЕЙТ ХЪДСЪН
ДЖУЛИЯ РОБЪРТС
ДЖЕЙСЪН СЪДЕЙКИС
ДЕНЯТ НА МАМА
Превод: Zaza14 и gpym4e subs.sab.bz@2016
Мина добре. Много е добра! Хайде пак!