Великата стена съществува от векове като едно от най-запазените чудеса на света.
Простира се на повече от 8850 км и са били нужни 1700 г. за изграждането й.
Осигурява защита от много опасности - някои познати, някои легенди.
Тази е една от легендите.
ВЕЛИКАТА СТЕНА
Наджид, пусни конете!
Трябва да се върнем.
Яздим от шест месеца. - Загубихме 20-ма души.
Но оцеляхме. - Да, случайно.
Всеки един от нас можеше да го сполети същата съдба.
Ние бяхме най-силните. Не забравяй защо си тук.
На запад ще сме врагове и ще се наложи да те убия.
Тук поне преследваме обща цел. - О, да, онзи черен барут.
Превръща въздуха в огън и убива дузина мъже наведнъж.
Това е оръжието на мечтите ни. - Ами ако е само легенда?
Не един го потвърдиха. - Да, и тези хора са мъртви.
Ние ще ги последваме. Нямаме карти, нито лекарства...
нито храна. - Никой няма да се връща.
Ще направим списък на провизиите ни.
Ще довършим започнатото. - Не е останало много.
Луната е ярка. Като си отпочинат конете, тръгваме.
Накъде? - На север.
Ако ни последват, ще ги убием в планините.
Магнитът...
Твърде е тежък. Безполезен е. - Аз ще го взема.
Взимай си го.
Амиго, само ти би мъкнал магнит през пустинята.
Мога да го използвам, за да направя компас.
Ризети няма да оцелее.
Раната гноясва. Ще мъкнем труп.
Чух те!
Има правото да умре, където пожелае.
Два пъти са ме оставяли да умра. Беше лош късмет.
За кого? - За хората, които ме оставиха.
Къде са?
Планинските племена?
Не е човек това. - Какво е тогава?
Каквото и да е...
...излязло е на лов.
Какво беше това? - Не знам.
Отрязах му лапата. - Трябва да тръгваме.
Съгласен съм. Ще взема лапата. - За какво ти е?
За да ми обясни някой какво точно съм убил.
Упорити копеленца са, не мислиш ли?
Ще се качим на хълма и ще ги причакаме там.
Ама че дълъг и гаден път, за да умреш накрая.
Майко мила! - Огън!
Като че ли не ми се умира в битка. - И аз така мисля.
Предлагам да си пробваме късмета с господата пред нас.
Отдавна не съм се предавал.
Бързо ще се досетиш.
Следвай ме. Ще се оправим.
Разбира се, приятелю. Бих те последвал навсякъде.
Засега се справяш блестящо.
Всички командири във Великата зала!
Всички командири при генерала! Сторете път!
Направете път!
Всички командири във Великата зала!
Направете път!
Нужно е присъствието на командир Лин. Търся командир Лин.
Нужно е присъствието на командир Лин.
Знаят какво е. - Не изглеждат много щастливи.
Още една причина да се измъкнем оттук. Оръжията ни са на масата.
Ти да не откачи? - Мога да сваля стражите с лъка си.
Ти се погрижи за командирите. - Честно казано, планът не ми допада.
Това къде беше намерено?
Говорите английски? - Чудесно.
Къде беше намерено?
Не беше намерено. Беше отнето.
Това нещо уби трима, докато го повалим.
Къде? - На два дни езда. На север...
в планините.
Казват, че е на два дни езда на север в планините.
Твърдят, че са го убили.
Два дни? По-рано, отколкото очаквахме.
Стратег Уонг. - Слушам, генерале.
Двамата ли са го убили?
Двамата ли го убихте?
Ами... - Аз го убих.
Сам?
Казва, че го е убил сам. - Сам ли?
Невъзможно е.
Кажи ми как.
Със замах на меч. Цялата му лапа падна.
Звярът падна в една пропаст.
Какво търсите тук?
Дойдохме да търгуваме. Бяхме нападнати.
Стража!
Вие сте войници.
Командир Лин, почакай.
Генерале, твърдят, че са търговци, които били нападнати.
Тези варвари лъжат. - Може и да не лъжат.
Донесоха лапата. Раната е прясна.
Има зелена кръв по меча му. Тези неща подкрепят историята му.
За да запазим тайната ни, трябва да ги убием.
Да не ни навлекат проблеми. - Съгласен съм.
Трябва да ги убием!
Генерале.
Докато разберем истината, предлагам да ги оставим живи.
Тревога!
Генерале, вдига се пушек от сигналните кули!
Атакуват ни! - Заведете ги в килиите.
Всички на позиции за атака! - Всички на позиции за атака!
Ще ни убиеш ли, сестро? Двама, загубили се, пътешественици?
Какво се случва? Тази кучка ще ни убие ли?
Би й харесало.
Скъпа, ако ще умираме, ни трябва време да се помолим.
Опитвам се.
Сестро, знам, че сме под обсада.
Какво ви напада, че ви е нужна такава стена?
Какво, по дяволите, убихме? - Тао тей.
Убихте разузнавач на таo тей.
Прав си. Под обсада сме.
Очаквахме атаката след девет дни.
Атака? - Тао тей?
Какво, за бога, е "тао тей"? - Много от делата ви са важни.
Днес няма да загинете.
Побързай!
Съжалявам, сър, не мога да намеря ключа.
Остави. Доведете ги на Стената. Дръжте ги под око!
Генерале, най-сетне настъпи моментът. - Да.
Готвим се за това от 60 години.
Спрете! Спрете!
Вървете! Хайде!
Влизайте!
Не мърдайте!
Клекнете!
Черните са земните войски.
А червените? - Те са стрелците.
Сините? - Всички са жени.
Те пък какво правят?
Погледни тази армия.
Виждал ли си нещо подобно?
Невероятно.
Хващайте!
Изглеждат притеснени.
Защо се притесняват зад толкова голяма стена?
Чуваш ли?
Далекобойни оръжия. - Да! Сигнал за далекобойни оръжия.
Хвани го!
Запали!
Целете се в очите!
Атака на птичия отряд!
Уилям, погледни.
Защо не е завързан?
Ето го нашият изход.
Генерале! Ето я кралицата. Тя ги командва.
Атакувайте кралицата!
Близък бой! - Да, дайте сигнал за близък бой!
Трябва да избягаме. Ако не, ще умрем!
Бягай!
Върви да се биеш!
Освободи ме!
Ще се бием или ще бягаме? - Къде да бягаме?
Целете се в очите!
Уилям!
Ей, кучко!
Уилям! - Трябва ми позиция за изстрел.
Що за бог е създал тези същества?
Не е от нашите.
Дали ще ни обесят сега? - Почивката ще ми дойде добре.
Бихте се добре днес. - Получихте хвалба от генерал Шао.
Ще се върнат ли? - Да.
Ние само можем да се подготвим.
Отведете ги в казармата. Имат нужда от почивка.
Слушам!
Благодаря, че ми спаси живота!
Командир Лин.
Ти порасна сред Безименния орден.
Научих те на много неща и ти все още се учиш,
но и те се учат.
Стратегът Уонг предупреди, че се развиват.
Никой не го послуша.
Враговете, с които се борихме, са по-разумни от тези преди 60 г.
Наглеждай чужденците. Не трябва да си тръгват.
Трябва да запазим тайната на Стената. - Да, сър!
Кой си ти?
Спокойно!
Аз съм Балард.
Уилям.
Това е Товар.
Какво търсите тук?
Дойдохме да търсим черен барут.
Не се и съмнявам.
Аз дойдох с още търговци за същото нещо...
преди 25 години. - Откри ли го?
Откриването и тръгването с него жив са две различни неща.
Спасихте западната кула. Това беше много дипломатично.
Не целяхме това. Опитвахме се да си спасим кожата.
Миришете на животни. - Мерси.
Почистете се... и ще ви нахранят.
Той знае къде е барутът.
Тогава защо още е тук?
Трябва му помощ да избяга. - Сигурно.
Ще си изиграем нашата част, взимаме барута и се прибираме у дома.
Не съм се съгласявал за това.
За кое точно? - За всичко.
Но най-вече чудовищата. - Доста са.
Наистина смърдим обаче.
Генерал Шао ви приветства като почетни гости
на Безименния орден и ви благодари за уменията и куража.
За нас е чест, че сме почетени.
Това ли е най-доброто, което успя да измислиш?
Генерале.
Зачудих се
защо един толкова добър стрелец използва този примитивен лък.
Командир Чен смята, че лъкът ти не е достоен за уменията ти.
Кажи му, че тук няма по-добро оръжие.
Казва, че оръжието му е най-доброто.
Нека ни демонстрира. Освободете му място!
Искат да видят как стреляш. - Тук ли?
Освен ако не се бои. Голяма публика го гледа.
Какво каза? - Мисли, че се боиш.
Твърде много хора.
Дай ми една купичка. - Сега ли?
Донеси я. - Искам да ям.
Помниш ли номера? - Предният път не се получи добре.
Бяхме пияни. - На каква височина?
Девет метра. Шест педи вдясно.
Обърни се. - Няма, ще го направя така.
По мой сигнал. - Амиго...
Едно, две...
Три.
Давай!
Успех ти желая. Аз отивам да ям.
Кой те научи на английски? - Сър Балард.
Английски и латински.
Чух, че е тук от 25 години.
Не сте го пускали да си тръгне.
Трябва да остане тук.
Ами ние?
Забави темпото. Храната се сервира редовно.
Надявам се да не се задържа още тук.
Харесва ми мисленето ти, но предлагам да си запазиш плановете за себе си.
Не сте първите чужденци, дошли в търсене на черния барут.
Ще го обсъдим довечера. Доведи партньора си.
Ти откога си тук? - Цял живот съм тук.
Не бях и на пет, когато дойдох. Нямам друго семейство.
Приличаме си. Дали са ме във войската
още преди да се помня. - Като войник ли?
По-лошо, като баберджия.
Групи деца чистехме бойните полета, след като битката приключи.
После служих като паж, като слуга на копиеносец.
За родината си ли? - Не. Борих се за храна.
Бориш се, за да ядеш.
Ако оживееш, може да се биеш за пари. - За колко знамена си се бил?
Нямам представа.
Бих се за Харолд срещу датчаните.
Веднъж спасих живота на един херцог. Бих се за него до кончината му.
Бих се за Испания срещу франките.
Бих се за франките срещу Болоня.
Бих се за папата.
За много знамена.
Не сме еднакви.
Ела на Стената, искам да ти покажа нещо.
Добре ще е, ако внимава с нея.
Тя е много властна тук. - Значи са равносилни.
Ела.
Искаш ли да пробваш?
Мъжете са твърде тежки. Ще можем ли да го издърпаме?
Казва, че имаме много да се учим от мъжете.
Не мисля, че каза това. - Знаеш ли какво мисля аз?
Мисля, че те е страх. - Каза го и тази сутрин.
Но... ето че съм тук.
Да. Заповядай.
Ще скочиш ли, или не?
Онези мъже знаят ли си работата?
Грешен въпрос.
Дали е закачено въжето - това е въпросът.
Какъв е отговорът? - Доверие.
"Син жън".
"Син жън" значи доверие. Да имаш вяра.
Тук - в тази армия, се бием за нещо повече от храна и пари.
Жертваме си животите за нещо повече.
"Син жън" е нашето знаме. Доверяваме се на този до нас.
За всичко и по всяко време.
Ами много хубаво, но няма да скоча.
Днес съм жив, защото не се доверявам на никого.
Човек трябва да се научи да вярва, преди да може да се вярва на него.
В такъв случай си права. Не сме еднакви.
Бъдете нащрек! Атаката наближава.
Боже мой!
Това са само няколко отмъкнати зрънца от черния барут на стратега Уонг.
Той е усвоил преобразуването на тези елементи.
Хората говорят за оръжие. - Тук има много оръжия.
Защо не сме ги виждали? - Много неща не сте виждали.
Някои неща трябва да се молите да не са нужни преди края на обсадата.
Тао тей ще се завърнат. Когато се чуе от барабаните зов за битка,
стражите ще изоставят постовете си и ще заемат позиции на Стената.
Това е нашият момент.
Ще се отдалечаваме, докато битката се разразява.
Ами портата на оръжейната? Имаш ли ключове?
Имам черен барут - достатъчен за няколко порти.
Той ни вкарва, после се оправяме сами.
Стратегът Уонг ви вика.
Къде беше камъкът по време на битката?
В торбата ми.
Невиждана му сила е мощна.
Мисля, че странният камък може да ни помогне.
Опитваме всичко.
Къде са тао тей в момента?
В планините, прегрупират се.
Откъде идват?
Преди двайсет века е управлявал един император,
от чиято алчност Китай пострадал много.
Небесата изпратили метеорит, който ударил планината Гоу,
превръщайки я в зелено и освобождавайки тао тей.
От този ден насетне тао тей излизат на всеки шейсет години,
да опустошат северен Китай.
Идват да ни напомнят какво се случва, когато алчността премине границата.
Изяждат всичко - живо или мъртво,
и отнасят храна на кралицата си.
Тя разчита на воините си да я нахранят.
Благодарение на храната, която носят, тя може да се множи.
Столицата, с двата милиона граждани, е на 800 левги.
Ако тао тей се сдобият с толкова храна,
целият свят ще бъде в опасност.
Не можете ли да ги ловите? - Някои се опитват.
Не се връщат. И костите им не откриваме.
Непознати войници на западната кула!
Защо са оставили телата?
Слезте от конете!
Формация!
Напред!
Спрете.
Командир Лин.
Генерале...
Поведоха ни към капан.
Подценихме интелекта им.
Безименият орден...
е под твое командване. - Генерале...
Генерали, това е последната ми заповед.
От този ден насетне...
ще ви ръководи командир Лин.
Воините не Безимения орден няма да се предадат!
Стената трябва да устои! Ще сразим всички тао тей!
Почивай в мир! - Почивай в мир!
Това е пратеник Шън от двореца.
Донесъл е важни книжа, които ще помогнат за предстоящата битка.
Това е доклад от 900-годишна битка. - 900-годишен доклад от битка.
При портата Ханша, три звяра прескочили Стената.
Убили много хора напредвайки.
Сетне по милостта на древните богове зверовете спрели...
и стояли мирно, докато ги избиваме.
Имало магнит на бойното поле също като този.
При портата Ханша е имало също такъв магнит.
Мисля, че магнитът е бил причината да убиете тао тей толкова лесно.
Мисля, че от магнита тао тей оглушават.
Без заповеди не мърдат.
Как ще го докажете? - Как можем да сме сигурни?
Защо не пробваме?
Да заловим тао тей. Да видим дали работи.
Иска да опита. Иска да хване тао тей.
Как? Няма толкова силна мрежа. - Ще го заловим като кит.
Знаете какво е. Морски звяр.
Сто пъти по-голям от тао тей.
Хвърля се копие с кука, която се забива и с нея се издърпва.
С копие ги закачаме, за да можем да ги хванем.
Виждал съм как се прави в Испания. - Казва, че го е виждал в Испания.
Какво, по дяволите, правиш?
Трябва да сме свободни по време на атаката.
Според теб колко шанса ще имаме?
Бъди наранен, изчезни. Бъди страхливец.
Излез от тази ситуация.
Направихме достатъчно.
Отварата трябва да е силна, за да приспи зверовете.
Разпръснете я поравно. - Да, командире!
Ела на себе си!
Безполезен идиот! Бягай в кухнята, където ти е мястото!
Да, командире! - Върви!
Ще дойде. - Кога?
Когато всичко свърши ли? - Да започнем, той ще ни открие.
Да започнем ли? Ние рискуваме всичко.
Имам всичко - барут, инструменти, карти.
Всичко е скрито и подредено по пътя.
Започнем ли, няма връщане назад.
Убийствен отряд, подгответе се! - Убийствен отряд, тръгвайте!
Подгответе остриетата!
Остриетата напред!
Атака! - Хайде!
Наляво! Надясно!
Ще го намеря. - Забрави го.
Предпочита да умре само за да впечатли новия генерал,
вместо да вземе ключа за всички хазни и бордеи на света.
За бога, човече, сега му е времето. - Не мога да тръгна без него.
Повече богатства за нас. - Трябва ни лъкът му.
Харпуни! - Харпуни, веднага!
Слушам! Огън!
Огън!
Ето там! - Тръгвайте!
Последният е.
Дърпайте! - Не, не, спрете.
Задръжте! - Прекалено се е обтегнало.
Веригата ще се скъса. Насам, насам.
Нека избяга.
Спрете!
Трябва ни време да заработи приспивателната отвара.
Натам.
Трябва да го изолираме, да го отделим от останалите.
Огнен пръстен! - Разбрано!
Веригата няма да издържи дълго.
Губим го!
Уилям, почакай.
Пищящи стрели! - Разбрано.
Тези стрели ще пищят, докато тао тей бягат.
Цели съм към звука.
Целете се в кръга! Покрийте целия район.
Огън!
Дърпайте!
Спасявам те само за да мога да те убия собственоръчно.
Грабни някоя брадва, нямаме видимост.
Не още... - Знам какво да правя.
Огънят не ги спира.
Умри достойно, братко.
Какво си мислиш, че правиш? - Тя слуша.
Пригответе оръдията с черен барут! - Пригответе оръдията с черен барут!
Пригответе се да запалите фитилите! - Подготвяме са за запалване!
Проработи ли? - Да.
Звярът беше заловен.
Приятелят ми... - Не беше ранен.
Защо премина отвъд Стената?
"Син жън".
Правилно ли го казах?
Благодаря ти.
Черен барут.
Страховито оръжие е.
Щеше да е по-добре, ако не го беше виждал.
Не знам много за външния свят.
Но ми изглежда, че алчността на хората не е по-различна от на тао тей.
Вярно ли е?
Силните вземат това, което пожелаят.
Забрави това, което видя.
Чудесно! Пратете го веднага в столицата.
Не! Трябва да го проучим тук.
Щом е заловен жив тао тей, трябва да се изпрати на императора.
Това е имперска заповед. - Имперска заповед е.
Много по-смела си, отколкото си мислят.
Ранен ли си?
Търсех те.
Да ти се отблагодаря.
Добре ти е, а? Ако искаш, изпей някоя песничка?
Ще се присъединя.
Ще пеем как спаси благодарните китайци.
Това ли ще кажеш след всичко, което видя?
Виждам черен барут. Виждам човек, който забравя приятелите си.
Черният барут няма да избяга. - Ти си този, който бяга.
Няма да получиш това, което искаш.
Мислиш, че те смятат за герой ли? За почтен човек?
Тях можеш да ги излъжеш, но аз знам какъв си.
Ти знаеш какъв си.
Крадец, лъжец...
и убиец.
Не можеш да поправиш нещата, които си извършил,
и никога няма да си нещо повече.
Радвам се да те видя пак, амиго.
Движение на тао тей!
Всички войници на Стената!
Нищо ли? - Не.
Откъде знаеш, че няма да ни предаде? - Не знам.
Каквото и да стане, ще го убият. - Поне докато го убиват,
няма да ни преследват.
Внимавай! Вътре има барут.
Товар.
Генерале, стига до другия край. Тао тей са пробили стената.
По-умни са отколкото си мислехме.
Свикайте командирите ми! - Да, генерале.
Я виж дали е изгаснал.
Безопасно ли е? - Разбира се.
Съвземи се, човеко. Имаме работа.
Нали каза, че е безопасно?
Нали влязохме?
Ти дойде. - Разбра, че сме прави, а?
Планът на Балард е добър. Лесно ще се измъкнем.
На 32 км западно оттук има порта. Ще избегнем планинските племена.
Можем да успеем. - Имат нужда от нас тук.
Трябва им нещо повече от нас.
Тези хора са прокълнати. - Не бъди глупак.
Бил съм глупак. Повече няма да съм.
Братко, моля те.
Досега се биехме напразно.
За алчност.
Амиго, след всичката кръв и студ, и болка...
с този черен барут в торбите ни ще прокопсаме.
Само ела с мен.
Не мога.
Оставам да се бия.
Уилям.
Мислиш ли, че е мъртъв? - Не се дава толкова лесно.
Всички атаки са били да ни разсеят, докато те копаят този тунел.
Пробили са Стената. Щом стигнат столицата,
нищо на света не може да ги спре.
С най-голяма бързина може да се стигне за два дена до столицата.
Няма как да ги настигнем.
В момента вятърът е силен. Утре цял ден ще духа от север.
Трябва да използваме балоните.
Ако стане, колко е пътят до Биенлиенг? - Шест часа, ако се задържи вятъра.
И ако оживеем.
Генерале, опитите ни досега бяха безуспешни.
Пригответе се!
Хайде!
СТОЛИЦАТА БИЕНЛИЕНГ
Как го заловихте? - Ваше превъзходителство...
Ваше величество, от магнита е. Той контролира зверовете.
Това е най-важното откритие в историята на тао тей.
Ще го проучим незабавно.
Доведете го!
Опитах се да ги спра... - Смееш да ми говориш?
Нямам пръст в това. - И дойде тук да търгуваш.
Не знаеше нищо за черния барут.
За каква глупачка ме имаш?
Ако им бях съучастник, защо да съм тук? Опитах се да ги спра.
Лъжец! Лъжеш.
Една част от теб ми вярва.
Ако не бях генерал, щях да те убия собственоръчно.
Генерале!
Генерале.
Кажи!
Станах свидетел на случката. Видях как се опитва да ги спре.
Сигурен ли си?
Ако лъжеш, ще ти отрежа главата!
Кълна се в обета си към Безимения орден.
Затворете го. Пратете конници.
Преследвайте двамата бегълци. - Да, генерале.
Накъде? Наляво или надясно? - Качи си горе и виж от високо.
Не, не! Копеле!
Дръжте го в една позиция! - Разбрано!
Внимавайте с барута! - Да, генерале!
Какво се случи?
Какво стана? - Провалихме се.
Тао тей са в царството. Можеш да си вървиш.
Вземи каквото искаш и си върви.
Това беше последната заповед на генерала.
Къде е тя?
Какво ще прави? Ще се бие ли?
Има ли начин? - Само един - да се убие кралицата.
Ако тя не умре, свършено е с нас.
Върви си. Разкажи на света какво си видял
и какво ги очаква.
Имам нужда от лъка си.
Ако ще се бия с вас, ми трябва лъка.
Стратег Уонг! Моля ви, вземете ме с вас.
Иска да ни придружи.
Много е важно разстоянието.
Магнитът има ефект само когато е близо до звяра.
Следователно... ефектът отслабва при отдалечаване.
Виждате, че го владея напълно.
Запишете 9 стъпки.
Насочете се към задната част на двореца.
Да, към задната част!
Над теб!
Запали една граната! - Да, сър!
Зад теб!
Аз те освободих.
Ето, че съм тук.
Ето я кралицата!
Няма да атакуват, докато тя се храни.
Имаме шанс.
Дръжте се!
С каква цел сте тук?
Генерал Лин Мей от Безимения орден, на вашите услуги!
Защо се забавихте толкова? Тао тей превзеха града.
Хиляди воини и невинни хора умряха. Вече е много късно!
Ваше величество, къде е заловеният тао тей?
В тъмницата! - Трябва да убием кралицата им.
Ако умре, те не могат да функционират. Без сигнала й, армията ще замръзне.
Тук има подземен канал. - Навлезли ли са в него?
Тао тей трябва да са на повърхността. - А онзи, който заловихме?
Ще го натоварим, ще го нахраним.
И то ще отиде при кралицата си. - Хубаво.
Ще ти остане сериозен белег, но ще оживееш.
Казва, че ще оживееш. - Ще се върнем за него.
Успели са да проникнат!
Търпение, Уилям.
Ще отиде при кралицата, като приключи, така ли?
Би трябвало.
Ще отиде.
Приеми го.
Мога да се прицеля от там горе.
Вървете! Аз ще ги задържа!
Почакай. Не още.
Попадение.
Да се качим нагоре. Ще имам по-добра позиция.
Генерале! Вече всичко е във вашите ръце!
Остана ни още едно оръжие с барут. Дай ми копието.
Подготвяла съм се за това цял живот.
Доверие.
Ще те доближа.
Държа те.
Е, как е животът без мен?
Малко муден.
В края на краищата си герой.
Така изглежда. - Доволен си от себе си.
Какво ще ти дадат за всичките ти усилия?
Торба със злато? Победен парад на върха на Стената?
Черен барут, колкото си поискам.
И ескорт от конници, за да се прибера безпроблемно.
Поздравления тогава. - Благодаря ти.
Защо си тук? Да ми натриеш носа ли си дошъл?
Би ли ме винил? При последната ни среща ме остави да умра.
А при предишната ти спасих живота. - Така е.
Императорът ми даде избор.
Мога да взема барута или теб.
Кажи, че си избрал барута, моля те.
Не мога да те позная вече.
Конете са оседлани и чакат. Най-добре да тръгнем преди залез.
Влизам вътре. Не тръгвай без мен!
Дойдох да се сбогуваме.
Разбрах, че трябва да те поздравя,
генерале на северозападния район.
Голяма чест.
Изглежда си направил избора си. - Него ли?
Повярвай ми, вече се чудя дали да не го заменя за барута.
Чух те.
Може би и двамата сгрешихме.
Повече общи черти имаме, отколкото си мислех.
Благодаря, генерале.
Сигурен ли си, че не искаш да се върнеш?
Разбира се, че искам.
Просто не вярвам да се измъкнеш оттук сам.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ EurekAa
http://subs.sab.bz РАЯТ НА ПРЕВОДАЧИТЕ 2017©