В И Р Т У А Л Н А Р Е В О Л Ю Ц И Я
Превод и субтитри: ico K.
Благодаря, Далуин.
Страхотна битка.
Добра плячка! Взехме амулета! - Чудесно! Да тръгваме!
Зоната е опасна. - Можеш ли да ни телепортираш?
Разбира се. - Вие вървете, аз ще дойда по-късно.
Трябва да си проверя имейлите. - Добре.
ОТ: ЖРИЦАТА Да се срещнем в храма
Излез.
Годината е 2047-ма, във век, белязан от технологична революция.
Революцията настъпи, но не както хората си представяха.
Те очакваха роботи, летящи коли, повече космически експедиции.
Това се сбъдна, но не бе революцията.
Революцията не бе по-доброто ни разбиране и контрол над реалността,
а бягството ни от нея.
Започна с обикновени игри, виртуални светове, наречени "вселени",
в които играчите избират различни аватари и места.
Средновековни, научнофантастични, такива от Дивия запад, всякакви.
Вселените станаха все по-реалистични,
докато вече бе трудно човек да различи реалност от фантазия.
Когато вече нямаше нужда да се стои в реалния свят...
обществото се промени.
На 75% от населението, известни като "свързаните",
вече не им пука за реалността, и прекарват цялото си време онлайн,
оставяйки реалния свят на едно скромно малцинство.
Революцията настъпи, но не както хората си представяха.
"Светове Олмета" - очаква ви смърт без край.
Открийте светове без ограничения - "Синтернис".
СИНТЕРНИС
Дина. - Наш.
Имаме нов случай. Отпреди няколко часа.
Убити играчи в "Западния свят". Много повече от предишната атака.
Колцина? - Сто четиридесет и осем.
Нашите играчи бяха подготвени, но вирусът е бил усъвършенстван.
Как ще прикриете 148 трупа?
Това е нашата работа, твоята е да разбереш кой е виновен.
Терористичната заплаха трябва да бъде неутрализирана.
Атаките излизат извън контрол. Защо не се свържете с Интерпол?
Не мисля, че идеята е добра. Сървърите им постоянно биват хаквани.
Няма да можем директно да ударим некромантите, ако намесим Интерпол.
Сумите, които ти плащаме, показват, че ценим твоя талант.
Точно ти не би искал проблемът да отиде у другиго.
Разбира се, че не. Нямах това предвид.
Но всеки път броят на жертвите се увеличава.
Може би не действаме по най-добрия начин.
Некромантите са малцина, разделени в самостоятелни групи.
С всяка унищожена група се доближаваме до разрешаване на проблема.
Отнема време, но ние печелим битката.
Добре. Какъв е адресът?
Качвам информацията в твоя ЛДА.
Засега имаме само местоположение. Вирусът бе проследен до IP адрес.
Идентифицирай некромантите и ги ликвидирай.
Ще ти платим за преките извършители на атаката, и за членовете на групите.
Свържи се с нас, щом пристъпиш към ликвидиране. Ще пратим чистачите.
Както обикновено.
Наш, тази криза е злочеста,
но се радваме, че ще работим заедно. Имаме ти доверие.
Ще гледам да не ви разочаровам.
СИНТЕРНИС
Хубавото на това, че повечето хора сами са се заключили вкъщи,
е малкият риск да те спипат, докато проникваш някъде с взлом.
Типично.
Европейска федерация
Това беше забавно.
Ресторант ВИНЕНИЯТ БУТИК
СТАИ ПОД НАЕМ
СЕКС ДРОИДИ
Полека.
Не бъди такъв лигльо, пич.
Не се наслаждавай толкова на това да ме измъчваш.
По особен начин изразяваш благодарност.
Можеше да кажеш: "Благодаря, Морел, че ме прие посред нощ."
Или: "Благодаря, че ме превърза, когато ти се натресох..."
Би ли млъкнал?
Да, това също.
Май и това можеше да кажеш, обаче не е толкова любезно.
Какво се случи?
Кофти случайна среща. - О, "кофти случайна среща".
Престани да ме занасяш. Такива неща вече не се случват.
Подобни срещи са отживелица. По улиците няма кого да срещнеш.
Е, с изключение на места като тук. Дано отвън не са те обрали?
Не са. - Хубаво.
Сериозно, какво искаш всъщност?
Познавам те, ти ме харесваш.
Не, замълчи, знам, че ме харесваш.
Аз съм ти като приятел.
Но надали си се отбил само за да научиш новостите.
И впрочем, аз съм добре. Благодаря, че попита.
Наистина искаш нещо от мен. Не дойде, за да ти превържа раните.
У вас си имаш аптечка. Та?
Можеш ли да хакнеш полицейската камера на ул. "Де Ду Фрер" и "Монтобар"?
Говориш за хакване на сървъри на Интерпол. Рисковано е.
Постоянно ги хаквали. Ти можеш ли? - Не казах, че не мога,
а че е рисковано. Нищо повече.
Получаваш 2 000 евро кредита, ако го направиш.
Пари ли? Не ги ща.
С пари не мога да купя онова, което желая. Или не толкова лесно.
Но знам, че ти имаш клиенти с достъп до определен... хардуер.
А аз обичам хардуера.
Ако ми доставиш... това...
аз ще се погрижа за камерата ти.
Какво точно търсиш? Може би да издириш нападателя ти?
Тогава трябва да хакна всички камери в квартала,
което е трудно. Вероятно ще ме спипат, преди да изровя нещо.
Не си прави труда да ги проследяваш.
Тия типове ползват канализацията и изоставени линии на метрото.
Искам качествен образ на лицето му, за да го идентифицирам.
Добре, а как ще разбера кого издирваш?
Едър, плешив, грозен копелдак. Няма как да не го забележиш.
Поне сигурен ли си, че е минал пред камерата?
Не, дори не знам накъде пое.
Камерата е надолу по улицата. Не гледа към вход на сградата.
Добре. Ами ако не мога да го намеря?
Извърши лицево разпознаване.
Идентифицирай лицата, появяващи се неведнъж край сградата.
Само през последните 7 дни. - Добре.
В днешно време кой използва наемник?
Можещите да си го позволят. И това ме устройва, защото обичам да ми плащат.
А не си представям, че ще станеш от свързаните.
Заради случилото се с Хелена.
Сериозно?
Ти нормален ли си бе? Споменаваш я при всяко мое посещение!
Прощавай, просто се изпуснах. Познаваш ме, ръся тъпотии.
Ти идваш да искаш странни неща, а аз ръся тъпотии. Такива сме си.
Всичко между нас наред ли е?
Все говори за Хелена, без значение колко пъти му правя забележка.
И все пак той не е пълен идиот.
Усещаше, че има нещо нередно в смъртта на сестра му.
Но никога не би могъл да осъзнае какво.
Май точно това все още го мъчи.
Бях свързал звънеца с игралната си конзола.
Вече почти никой не го прави.
Кой е?
Онзи, който се труди, докато ти се забавляваш онлайн. Отвори!
Някой проследи ли те? - Навън е пусто!
Като вчера, и завчера. Слез на земята де!
Следващия път ми се обади!
И да обсъждам незаконна дейност по телефона? Нормален ли си?
Висиш прекалено в приказните светове. В реалността нещата стоят другояче.
Какво откри? - За онзи, който те разкраси? Нищо.
Проверих 6 часа преди, и 2 часа след нападението,
и никой, приличащ на него, не мина пред камерата.
Обаче...
Продължавай.
Открих един тип, появяващ се няколко пъти в трите дни преди ти да отидеш,
никога преди, нито след това. Но определено не е боец.
Ами качественият образ на лицето? - Готов е, споко.
Но върши ли работа? - Споко де!
Качих го на флашка, за да не го пращам по мрежата. Тук е.
Получи ли хардуера, който искаше? - Още не.
Но няма проблем, имам ти доверие. Ти си честен тип.
Невинаги си мил, но определено си от честните хора.
Не се тревожи, предадох информацията. Скоро ще го получиш.
СИНТЕРНИС
Носиш ли добри новини?
Виждам, че си се сблъскал... с усложнения.
Да речем, че знаят, че съм ги погнал. - Така е.
Какво откри?
Видеозапис на лицето на човека.
Пуснете го през вашата база данни, за да го идентифицирам.
Ще се погрижим.
Разбери кое е лицето от видеото и ми прати резултатите.
Няма да отнеме много време.
От Интерпол свързаха ли се с вас? - Засега прикрихме жертвите.
Геймъри умират всеки ден. С малко грим прикрихме изгарянията,
причинени от изпържването на мозъка. - Звучи апетитно.
Предпочитанията ти за храна не ме засягат.
Готово. Ленард Лоренц.
Улица "Мишел Колучи" №144, апартамент 406.
Потеглям.
Между другото... ще ми трябва ново оръжие.
Ще бъде приспаднато от премиите ти. Мини през склада.
Имам работа за вършене.
Да, знам, работата не е много приятна.
Да убиваш хора, които не могат да се защитят, не е проява на смелост.
Но все пак става дума за човек, току-що убил 148 невинни геймъра.
Съвсем не е светец.
А пък убиването на некромант, докато е свързан ми е от полза.
Ленард не е имал време да излезе, и ако бързо заема мястото му,
машината ще ме приеме като некроманта, и така ще ползвам неговия аватар.
Което е идеално за работа под прикритие.
Типично.
Вече приключи?
Обикновено си по-похотлива.
Не мога да се съсредоточа. - Виждам, че си разтревожена.
Току-що Камий прати съобщение. Организирали са среща.
Трябва да идем на Повърхността.
Две фракции и един Цербер. Засега основната заплаха е Церберът.
Ще влязат в бой помежду си, щом бъде унищожен.
Което е хубаво. Значи няма да ни обърнат внимание.
Да.
Накъде ще поемем?
Надолу по пътя.
Не чувам изстрели от снайпер.
Ще се промъкнем незабелязано, ако сме внимателни.
Да опитаме.
Просто спря да работи.
Имат заглушаващо устройство, да очакваме засада.
Имаме ли време за такива простотии?
Нямаме избор, нали?
Да вървим.
Прикривай ме! - Разбрано!
Колко са? - Че откъде да знам?
Защо си правим труда? - Колкото по-навътре сме в зоната ИСИ,
толкоз по-трудно е за играч да оцелее, което е по-безопасно за нас.
Няма риск да се натъкнем на агент.
Ще използвам шоковата граната.
Браво. Да съберем мунициите и да тръгваме.
Благодаря, че дойдохте.
Донеси предавателя.
Е, някакви новини?
Да. Нови посетители в апартамента, ползван за последната атака.
Кой? Още някой, работещ сам? - Не. Интерпол.
Този път предпочитаме да се покрием. Това е проблемът с атаките ни.
Колкото по-успешни са, толкова повече се набиваме в очите на опасните хора.
Вероятно е така.
Предвид казаното, ще трябва коренно да променим стратегията си.
Сегашната не действа.
Планът бе да подплашим геймърите, за да излязат от вселените.
Не контролираме медиите и няма как да разгласим растящата кибер смъртност.
За повечето хора това е само мит,
а изчезналите геймъри играят с нови аватари, или остават в други вселени.
Така убийствата се обезсмислят.
Какъв е новият подход?
С по-малко насилие, но доста по-радикален.
Какво става?
Предполагам, че Ленард е мъртъв, нали?
Не направи знака за поздрав, когато влезе.
Така че най-вероятно не си Ленард.
Но нека ти дадем шанс да докажеш противното.
Каква е паролата за бункера А-4?
Така си и мислех.
Така...
Кой си ти?
Знам едно...
Смяташ, че няма защо да се притесняваш.
Така вярват повечето хора, щом са онлайн.
Но грешиш. Ще проговориш, повярвай ми.
Убеден съм, че ще ти е интересно: Негативните усещания, като болка,
са намалени до минимум, когато сме онлайн.
И въпросът е... тогава как да измъчваш истински някого?
Ами...
измъчваш го в реалния живот.
Трябва да си у Ленард, за да играеш с неговия аватар, нали?
Много хитро от твоя страна, но и означава, че тялото ти още е там.
И ние просто ще го намерим. Вървете.
Излез!
Какво става? - Не можеш да излезеш.
Това устройство предотвратява изключването.
Джон и Лесли трябваше да излязат, за да се изключат.
Сега, в реалния свят, просто ще идат у Ленард и ще намерят тялото ти.
Какво ще ми направиш? - Каквото ти стори на Ленард.
Обществото ни създаваше производители и потребители.
Успешните в ученето
биваха програмирани в продуктивни производители.
Обаче другите, потребителите,
имаха склонността да не бъдат достатъчно програмирани.
Все изказваха мнението си и оспорваха привилегиите на политическия ни елит.
Все критикуваха неравенствата.
Критичното мислене се превърна в тегоба за управниците.
Виртуалните светове решиха проблема, нали?
Геймърите са най-лесно управляеми.
За тези виртуални наркомани, реалният живот вече не е интересен.
Защо мислиш, че сега Интерпол разследва случая?
Политиците, също като корпорациите, държат да запазят статуквото.
Искат да поддържат геймърите във вегетиращо състояние.
Ти просто...
изпълняваш волята на управниците.
Помагаш им да запазят контрола си над нас.
Това е престъпление, от морална гледна точка.
Затова заслужаваш да умреш.
Кой е? - Отвори, кретен!
Винаги си любезен, сигурно хората те обожават. Какво има?
Възможно ли е да попречиш на геймър да излезе от вселена?
Моля? Не, доколкото знам. Защо?
Няма значение. Претърси базата данни от вселената на "Светове Олмета".
Карта 16, координати +144/-5.102.
Разбери кой е влизал и излизал през последните часове.
Добре, но ще отнеме време. Да дойда ли у вас, щом съм готов?
Ще почакам тук. Само ми кажи, ако нещо...
По дяволите. Кола кацна на покрива. Имаме гости!
Г-н Морел, предполагам?
Да.
С какво мога да ви помогна?
Трябва да поговорим.
Нека се представя.
Специален агент Стилсън, Интерпол.
Наистина изглеждате добре. - Ами... благодаря?
Господине, имам предвид, че не сте затлъстял, нито болнаво кльощав.
Кварталът се обитава от "свързани", "хибриди" и "живи",
та бе трудно да си представим как ще изглеждате.
Да разбирам ли, че не сте от свързаните?
Ами... прекарвам известно време онлайн.
Но... и тук, понякога.
Значи сте хибрид. Браво.
Харесва ми, че знаете как да запазите връзка с реалността.
И смятам, че с вас имаме и други допирни точки.
Да, може би. - Да...
Търсим едно и също нещо.
Например...
когато проникнахте в сървърите ни, за да търсите запис от камера,
намираща се съвсем близо до скорошно кибер местопрестъпление.
Май интересите ни се преплитат.
Г-н Морел, бих искал да знам...
защо се интересувахте от точно тази камера?
Ами... бях любопитен. Нищо повече.
Г-н Морел, любопитството е грях.
Според мен един мъж трябва да спазва някои граници.
Иначе трябва да бъде вкаран в правия път.
Нали?
Нека опростя положението.
Първата възможност е...
че вие работите за терористите, но тогава щяхте да изтриете файла.
Втората възможност...
работите за някого, също заинтересован от намирането на терористите.
Подозирам...
че е за атакуваните корпорации?
Затова ще ви помоля... учтиво.
Кой ви нае, Г-н Морел?
Стойте!
Никой не ме е наел.
Натъкнах се на вътрешен рапорт за атаката в корпорация "Весглас".
И си помислих, че мога да изкарам хубава сумичка,
ако открия някаква ценна информация и я продам на "Весглас".
"Весглас" не бе сред атакуваните компании.
Обаче разполагаха с информацията!
Значи не работите за никоя мултинационална корпорация?
Не, поне не по този начин.
А как?
Тествам системи за сигурност и търся пропуски в тях.
Компании се свързват с мен, за да тествам системите им.
Успея ли да ги хакна, получавам хубава сумичка
срещу доклад за пропуските и тяхното отстраняване.
Затова живея тук, в район на свързани.
Проникването отвън е по-трудно, тъй като не мога да се свържа директно.
Предполагам, че скоро агенцията ни може да използва услугите ви.
С удоволствие, само трябва да... - Ще го направите без пари, нали?
А пък ние няма много да обръщаме внимание
на законността или произхода на хардуера, който имате.
Приемлива сделка, нали?
Да. - Само между нас, между приятели.
Какво открихте на записа от камерата?
Нищо. Само няколко минувачи, но не открих нищо особено за тях.
Ако бях открил нещо, вече щях да съм го продал на "Весглас".
Но нищичко не намерих.
Пак ще се срещнем, г-н Морел.
Какво правиш? - Тоалетната.
Овладей си мехура, трябва да тръгваме.
Много ми се ще да навестя едно друго лице.
Отидоха си!
Благодаря, че не ме издаде.
Сигурен ли си, че това си заслужава?
Рискуваш да се окажеш между Интерпол, корпорациите и терористите.
За пръв път ли чуваш за подобни атаки?
Да. Защо? И преди ли е имало?
Терористите планират да променят тактиката си, но не знам как.
Да бях изкопчил още от онзи мръсник. - Кой?
Благодаря, че ме покри. Длъжник съм ти.
Мога ли да разчитам на теб за анализа на картата в "Светове Олмета"?
Да, заемам се.
Докато слушах Камий, бе очевидно, че не знае кой съм.
Вероятно копелето, което ме ступа не е предало координатите ми.
И си върнах личната карта.
Вероятно апартаментът ми все още бе безопасен.
Поне на теория де.
Добре ли си?
Изглеждаш разтревожен. - Добре съм.
Не се тревожи, нищо ми няма.
ОТ: ЖРИЦАТА Да се срещнем в храма
СИНТЕРНИС
Искала си да ме видиш?
От Интерпол идваха. Знаят. - Беше само въпрос на време.
Не каза, че и останалите компании са разтревожени.
Не знаех.
Явно сам си открил разни работи. Какво разбра?
Атаката бе срещу трите най-големи компании. Официално - две.
С теб знаем истината за другите. - Да, получих съобщението ти.
"Четирима са готови." Пратихме чистачите, но Интерпол ни превариха.
От една страна те поздравявам, че премахна четирима от тях.
От друга страна е доста разочароващо, че явно си изпуснал следата.
Свършиха ли ти идеите?
Да. Мой човек прегледа влизанията и излизанията в зоната,
в която се укриваха некромантите.
Но нищо не откри. Нито едно през последните седмици.
Предполагам, че част от тях винаги са свързани,
за да защитят зоната от други играчи, и влизат, или излизат от другаде.
Много умно и няма как да бъдат проследени.
Трябва бързо да разрешим проблема.
Не ми се нрави, че Интерпол душат наоколо.
С тях сме съюзници, но не и приятели.
Как така? - Плащаме нужните данъци на властите,
те плащат социалните помощи на свързаните.
А свързаните ни плащат да ползват вселените ни. Въпрос на баланс.
Не е ли скъпо правителствата да плащат помощи на всички?
Не, сумите са сравнително малки.
Плащат им наема, малко храна, както и за свързването.
Едно време плащаха за здравеопазване,
пенсии и обезщетения при безработица.
Сега плащат много по-малко и за не толкова дълго.
Свързаните рядко надживяват 40-годишна възраст.
Затлъстели са, недохранени, неглижират здравето си, имат лоша хигиена.
Какво очакваш? Не се заблуждавай.
Ако политиците искат да запазят статуквото, то е защото имат изгода.
От Интерпол се преструват, че знаят повече от нас
за некромантите, стоящи зад последната атака.
Предпочитам да не пращам нашите хакери срещу тях.
Ти си имаш своите връзки. Събери информация преди тях.
И ме дръж в течение. - Дадено.
Въобразявам ли си или напоследък все висиш у нас?
Може би трябва да почнеш да плащаш наем.
Онзи от Интерпол ти каза, че иска да тестваш сигурността на сървърите му.
Нали така? - Да.
Ами ако сега проникнеш в тях?
Винаги можеш да се престориш, че си бил любопитен,
и си искал да видиш колко надеждни са протоколите му.
Стига де. Още колко пъти искаш да ме пребият заради теб?
Това е фасулска работа за теб, в сравнение с миналия път.
Няма да сваляш часове видеофайлове.
Искам само да знам каква информация имат за кибер атаките.
О, само това ли?
Добре де, ще го направя.
Това е доста вкусно. - Да ти е сладко.
Твърде лесно е да бъдеш намерен, Наш.
Познаваме ли се? - Да, срещали сме се.
Аз съм Камий. - Камий...
Не си толкова мъжествена, колкото при предишната ни среща.
Явно си много проницателен,
но не дойдох да обсъждаме предпочитанията ми към аватари.
За пръв път ли се срещаме?
Искам да кажа в реалния свят. Лицето ти ми изглежда познато.
Да, за пръв път се срещаме.
Как ме открихте?
Остави камара от трупове след себе си.
Един от нашите стигна до апартамента на Ленард преди Интерпол.
Откри и ЛДА-тата на нашите хора.
В едно от тях бе сканираната ти лична карта, с кратка бележка за теб.
Не е много умно, че не си го взел. - Не думай.
Корпорация "Синтернис".
Знаем, че работиш за тях.
Но проблемът е, че не бива.
Не бива ли?
Не, имайки предвид личната ти загуба.
Не бива да работиш за тях. - За какво говориш? Вие я убихте.
Така ли ти казаха? Не бива да си толкова доверчив.
Вашият вирус я уби. Хелена бе сред първите жертви на кибер убийците ви!
Да, използваме вируса, но не ние го създадохме.
Променихме го, а преди това го откраднахме от "Синтернис".
"Синтернис" ни възприеха като заплаха, когато започнахме нашето движение.
Решиха да приложат срещу нас някои доста крайни мерки.
Те разработиха програма, способна да убие играч, докато е онлайн.
Сканираха разговорите във вселените и убиваха хората ни, щом ги откриеха.
Тогава разработихме нови тактики за прикриване.
Ползвахме програмки да фалшифицираме комуникациите си,
създадохме бели зони, като онази, в която се срещнахме онлайн.
И после, след известно време...
най-накрая разгадахме как работи програмата им за убиване.
Създадохме собствена такава.
Само я подобрихме, за да убива едновременно повече хора.
Вие сте истински герои. - Онлайн ти казах,
че променяме стратегията си. Ще спрем убийствата.
Искам да ти кажа, че ние не сме убили Хелена.
Бяха "Синтернис".
Защо?
Че защо ще искат да я убият?
Тя споделяше възгледите ни.
Надяваше се на по-мирни решения на проблема,
от методите, които ние обмисляхме. И да, понякога имахме разногласия.
Но тя бе една от нас, което я направи мишена за "Синтернис".
Копелета!
Можеш да си отмъстиш, Наш.
Помогни ни.
Притиснати сме в ъгъла. От корпорациите, от Интерпол.
Но имаме план.
Всичко ще приключи, с твоя помощ.
Май част от мен винаги е знаела, че има нещо нередно в смъртта на Хелена.
Нямаш представа колко си права, че обръчът около вас се затяга.
Мой приятел проникна във файлове на Интерпол.
Въпреки усилията да прикриете движението на парите ви,
те са проследили паричните ви преводи
за наемането на апартамента, ползван от вас за атаката.
Идентифицирали са двама мъже. Първият...
Ленард Лоренц. Той е... мъртъв.
Не се тревожете за него.
А вторият мъж... Фахим Ал Сауд.
Още е жив, под наблюдение е, но предполагам, че дори не подозира.
Лоша работа.
Фахим има ключова роля в плана ни.
Планирате да убиете още хора? - Не, кълна се.
Просто ще изпълним мечтата си.
Да освободим свързаните.
Свободата, която предлагате...
дали те я искат? - Всички желаят свобода.
Сигурна ли си?
Защото аз вече не съм.
Но ще ви помогна.
Май знам как приятелят ви Фахим да се изплъзне от наблюдението на Интерпол.
Получи съобщение, докато бе онлайн, да иде при фонтана "Сант Ан".
Добре.
Разположи хора край фонтана. Ние ще го проследим оттук.
Гледай сателитът да ни следи. - Да, сър.
Ето го.
"Синтернис" - най-добрата технология, за да осъществите мечтите си.
Къде се дяна?
Намерете го!
Сър! Шахта. Сигурно оттук е избягал.
Оставете. Вероятно вече е далеч.
Провери данните от сателита, и кой е бил тук преди него.
Пази си главата.
Благодаря. Добре се справи.
Фахим ще довърши работата си, и ще сме готови да действаме.
Какво следва?
Ще питаш ли приятеля си дали Интерпол имат още данни за нас?
Ще ми се да избегна неприятни изненади.
Явно и аз съм в кюпа.
Защо пиеш от моята пиячка, щом смяташ, че не струва?
Имал ли си усещането, че те използват? Че си просто една маша?
Имаш предвид, когато у вас все идват хора да те молят за незаконни неща?
Не...
Не по този начин.
В смисъл... напълно възможно е моят клиент
да ме е използвал в продължение на години.
Манипулирала ме е.
Но и другите, на които помагам...
тяхната борба не е моя.
Помагаш на некромантите? Ти луд ли си?
Не казах това.
Май го казах. - Прави каквото щеш,
но на твое място щях да взема корпоративните пари,
без да ми пука за останалото.
Времето за оправяне на света отмина. Приеми положението, ще спиш по-добре.
Да... може би си прав.
Ами ако, може би... - Това няма да ти я върне, Наш!
Нито ще я върне на мен, впрочем.
Измъкна ли някаква информация от сървърите на Интерпол?
Всъщност, да.
Имат си информатор. Някой, който работи с некромантите.
Току-що изскочи информация, че след час имат среща с него
в старото кметство на 18-ти район. - Лоша работа. По-добре да проверя.
Върви!
Г-н Трентън.
Може да свалите ръце.
Очаквах ви, г-н Трентън.
Макар че не бях сигурен дали ще дойдете.
Хубаво е човек да има шанса да тества собствената си интуиция.
Срещали ли сме се? - Не.
Но аз съм ви виждал.
Вероятно няколко пъти.
Честно казано, г-н Трентън, вие сте загадка.
Така казват жените. Макар че казано от вас е малко изненадващо.
Ами записите от камерата...
на кръстовището на ул. "Де Ду Фрер" и "Монтобар", показват вас,
няколко часа след дадена кибер атака,
за която съм сигурен, че знаете.
Виждат се и други хора, вие сте просто един от тях.
Едно лице в тълпата.
Но наскоро изпуснах една следа, под един мост.
И какво виждам на сателитното изображение?
Минути преди това човек, приличащ много на вас,
влиза под същия мост, без да излиза.
Помогналият на нашата следа е имал достъп до данните ни.
Трябваше само да изготвя докладна записка
за лъжлива среща с информатор....
и да изчакам да видя кой ще ни навести.
Но има нещо, което не разбирам.
Първо сте видян край мястото, от което Ленард Лоренц извършва кибер атаката.
Малко по-късно го откриваме мъртъв, заедно с още три трупа.
Не доказва нищо...
но има достатъчно доказателства, за да заключа, че вие сте ги убили.
Проверихме банковите ви сметки.
Парите ви идват от един източник: "Синтернис".
Лесно е да ви се направи профил. Вие сте от техните тайни агенти.
Но тогава, и тук идва частта, която ме озадачава...
защо помагате на терорист да избяга? Някакъв вид работа под прикритие?
Вероятно този фантастичен, невероятно скучен монолог има някакъв смисъл.
Провеждате неоторизирани операции за "Синтернис",
и по този начин пречите на моето разследване.
И какво означава това? Арестуван ли съм?
Не, не е задължително.
Засега не съм написал нищо за вас в моите файлове.
От агенцията не знаят, че сте замесен в случая.
Нито че и "Синтернис" са намесени.
Защо?
А, искате да се договорим.
Много сте проницателен, г-н Трентън. Да, именно.
Какво искате? - Да караме по същество, а?
Искам да продължите да работите за "Синтернис", както досега.
Но същевременно, от сега нататък искам да работите за нас.
Ще информирате нас, преди тях.
И преди някакво драстично действие, трябва да ни питате за разрешение.
Добре, ще видя какво мога да...
Наш? Жив ли си?
Бях на косъм. Откъде знаеше?
Наблюдавахме те, за да се подсигурим.
Един от хората ми се обади, щом напусна дома на приятеля си.
Дойдох да проверя.
Помислихме, че ти трябва помощ, виждайки насочените към теб оръжия.
Благодаря. Май изпуснахме една възможност.
Каква? - Двамата ви врагове,
"Синтернис" и Интерпол, да се сдърлят. Вече не е вариант.
Това не променя много положението. Планът ни е почти готов.
Благодарение на вас май пак съм извън полезрение.
Не би било зле да ме включиш в плана ви.
Добре. Първо да се махнем оттук, после ще ти обясня.
Казах ти, искаме да освободим свързаните.
И най-накрая открихме как.
Ще пуснем вирус, който Фахим създаде.
Програмата постепенно ще изключи
всички конзоли, докато вселените изчезнат.
Хората ще са принудени да излязат в реалния свят. Ще си върнат живота.
Отново ще излязат по улиците, и ще живеят.
Става дума за световна революция.
В световен мащаб? - Да.
Има само един... проблем.
Каква изненада.
За да се размножи и разпространи,
вирусът трябва да бъде пуснат от матрицата на една от главните вселени.
Тоест? - Трябва да бъде пуснат
от централата на "Синтернис".
Тук се включваш ти. - Не, аз не съм програмист.
Не разбирам от хакерство. - И не е нужно.
Просто носи устройството, когато отидеш там.
Трябва да стоиш близо до компютър с високо ниво на достъп.
Нашите хакери ще разбият защитите. И вирусът ще бъде пуснат.
Ще атакува постепенно.
Ще си напуснал сградата преди същинското изключване.
Нищо няма да те свързва с атаката.
Почини си.
Екипът ни трябва да се подготви. Ще сме готови до няколко часа.
Уведоми ни кога ще ходиш в централата на "Синтернис".
Това е важен момент.
Утре светът ще бъде доста по-различен.
Вселените ще престанат да съществуват.
Всичките ли?
Да, основните.
Да се подготвим.
Аз не съм герой. Никога не съм бил, и няма да бъда. Просто не съм такъв.
Векове еволюция, за да свършим вегетиращи и свързани към машини.
Не знам дали Бог съществува, или дали съществуването ни има цел.
Но ако има, със сигурност не е да се превърнем в такива отрепки.
Но пък никой не принуждава някого да прекарат живота си онлайн.
Това избраха хората.
Възможно ли е да ги заставиш да бъдат свободни?
И ако да, трябва ли да го направиш?
Добре ли си?
Изглеждаш отнесен.
Как би описала връзката ни?
Любов?
Защо да слагаме етикети? Това вършеше работа в стария свят.
Онлайн не ни е нужно.
Добре ми е с теб. И на теб - с мен.
Само това има значение.
СИНТЕРНИС
Ама че работа! - Кои са тия?
Искат да изключат всичко? Откачалки!
Трябва да ги спрем. - Вижте!
Играчи от Фалшионската гилдия са ги открили.
Те са Нов Париж. Ето адреса им.
Играчи от цялата вселена съобщават за това.
Призовават всички в Нов Париж да се намесят.
Свободата, която предлагате, дали те я искат?
Всички желаят свобода. - Сигурна ли си?
Защото аз вече не съм.
СИНТЕРНИС
Знаеш ли какво стана? - Бях онлайн, следих ставащото оттам.
Некромантите опитаха да освободят геймърите против волята им.
Иронично, нали? За да ги освободят, ги заставиха да сторят най-нежеланото.
Което е обратното на да си свободен, нали?
Разбирам довода ти. - Групата бе унищожена.
Открихме телата и компютрите, и самоличността на останалите членове.
Най-важното е, че ги смазахме.
Получиха доказателството, че хората няма да ги последват.
Това означава, че мисията ти приключи.
Ще ти изплатим парите за четиримата некроманти,
които елиминира през седмицата.
И, Наш...
програмистите ни имат убедителни доказателства,
че вирусът е успял само защото е бил пуснат от централата ни.
Ще приема за съвпадение, че ти бе тук непосредствено преди атаката.
На грешното място, по грешното време. Постоянно ми се случва.
Нали знаеш, че ако бях започнала разследване,
и то бе доказало, че си замесен в атаката,
най-вероятно щеше да получиш смъртна присъда?
Знам.
Но няма да разследвам. Случаят е приключен.
Бе ми приятно да работим заедно, но край на съвместната ни работа.
Повече няма да те допускат тук. И най-добре никога не ни търси.
Разбрахме ли се? - Да.
Хубаво. Наш, имам един въпрос.
Не съм мислела, че точно ти ще се обърнеш срещу нас.
Не казвам, че си ни предал, но ако си, какво би те убедило?
Не знам.
Може би да науча, че вирусът, убил Хелена е създаден от "Синтернис".
Така ли ти казаха? Че ние сме убили Хелена?
Да, ние създадохме вируса, но ако бе прегледал данните ни,
щеше да разбереш, че некромантите създадоха своя версия на вируса
месеци преди смъртта на Хелена.
Тя работеше за нас. Внедряваше се онлайн при потенциални бунтовници.
Те я елиминираха, когато узнаха.
Не знам на кого да вярвам. - Казах истината, Наш.
Сам прецени в какво да вярваш.
Изкара достатъчно пари, за да водиш хубав живот, онлайн и в реалния свят.
Сбогом, Наш.
Сбогом, Дина.
Камий очакваше революция,
но както казах в началото, революцията вече настъпи.
А ние бяхме твърде заети, за да я забележим.
Дина бе права. Можех да избера хубавия живот.
Вече нищо не ме задържаше в стария свят.
Реших да престана да бъда хибрид. Твърде мъчително е.
Вече съм свързан, като по-голямата част от населението.
С изкараните пари добавих опции, за да имам по-пълноценно изживяване.
А кой определя, че това, което изпитвам не е истинско?
Проучвания доказват, че мозъкът не различава реалното от виртуалното.
Той отделя еднакъв вид и количество хормони,
щом видите приятелите си, и щом гледате сериал с любимите ви герои.
И щом моят мозък ми казва, че преживяваното от мен е реално,
то кои сте вие, че да ми казвате, че не е истинско?
Сценарист, режисьор и продуцент ГАЙ-РОЖЕ ДЮВЕР
Превод и субтитри: ico K.
subsunacs.net «UNACS TEAM» 2020
Монтаж СИЛВАН ФРАНШЕ
Визуални ефекти МАТ ХОФМАН
Музика ГАЙ-РОЖЕ ДЮВЕР
В ролите: МАЙК ДОПУД
ДЖЕЙН БАДЛЪР
ЙОХАН ХЕГЕЛЕ
МАКСИМИЛИЕН ПУЛАН
КАЯ БЛОКСИДЖ
ПЕТРА СИЛАНДЕР
ЕМИЛИЕН ДЕ ФАЛКО
НИКОЛАС ВАН БЕВЕРЕН
ЕЛИ ХАДАД
ЗОУИ КОРАФЕЙС
ЕРИК КЕЙЛИ
Със специалното участие на: МЕЛИСА МАРС
ВИРТУАЛНА РЕВОЛЮЦИЯ
Бележки:
"аватар" (avatar) или "персонаж"
"ЛДА" (PDA) - "личен дигитален асистент", или ПДА - персонален дигитален асистент; или ЛЦП - личен цифров помощник
използвах ЛДА, тъй като идеята е всеки да си има "личен асистент", ама "дигитален"
"(зоната) ИСИ" - "PVP (zone)" "Играч Срещу Играч" (зоната за единоборства)
"Фалшионска (Фалкионска) гилдия" - "Falchion" - вид меч; "фалшион" е според History Channel "Изковани в огъня: Фалшион"
"район на свързани" или "свързана зона"?
"Четирима са готови/приключени" - "Four down. End of the line." (кодирано съобщение)
"пенсии/обезщетение при безработица" - "retirement fund/unemployment insurance"
"Постоянно ми се случва", или "Типично за мен" (Story of my life)
"Свършиха ли ти идеите?" - "Нямаш ли абсолютно никакви нови идеи?" (Have you absolutely no new ideas?)
"споделяше възгледите/симпатизираше на идеите ни" - "was close to our movement" (бе близка на движението)
"(Фахим) има ключова роля" - "(Fahim) is instrumental"
"тайни агенти" - "shadow agents" (агенти в сянка)
"Зоната е опасна" - "Spawns are dangerous in this zone"
"кибер" - по-точно "кибернетичен" (cybernetic)
"програмирани/моделирани" е "форматирани" (formatted)
"игрална конзола" - "gaming station"
"в реалния свят" - "offline" - "извън мрежата/вселената"
"избират различни аватари и места" - "could play avatars in different kinds of sets"
"да бъде вкаран в правия път" или "да му се напомни да спазва правилата" "must be called to order"
"управници" - "rulers", което може и да е "господарите", ако е "политиците + корпорациите"
"извън полезрение" - "off the radar"
"наемник" - "(hires) a private"; Дали е "private investigator/detective"? Или "наемен войник"? Затова го перифразирах
"Сумите, които ти плащаме" - "your wages" "заплащането/хонорарите ти" и прочие (или "Размерът на хонорарите ти показва")
COPYRIGHT - ВСИЧКИ ПРАВА ЗАПАЗЕНИ
Забранява се частичното или цялостното възпроизвеждане на превода без изричното писмено разрешение на автора