Един филм на ДЖЕЙМС МАНГОЛД
ХЮ ДЖАКМАН
Мамка му!
Момчета.
Болтовете са хромирани. Ще ги одраскате.
Гледай го тоя! - Ще им падне покритието.
Тъй ли? - Вижте, колата е под наем.
Никой няма да плати за...
Смотано копеле!
ЛОГАН: ВЪРКОЛАКЪТ
Да му се не види!
ПАТРИК СТЮАРТ
БОЙД ХОЛБРУК
Ей, момчета!
Сериозно, не искате да го правите.
Убийте го!
Пречукай го! Пречукай го!
Не! Не към колата!
Пречукайте го!
Наритай смотаняка!
Майка му стара!
ЕРИК ЛА САЛ
Мамка му.
ЕЛИС НИЙЛ
ЕЛИЗАБЕТ РОДРИГЕС
ДАФНИ КИЙН
Мамка му.
Музика МАРКО БЕЛТРАМИ
Хората спят с отворени очи, Бърт. Ледниците, порнографията,
отровената вода, мутантите… Всичко е свързано.
Клайд, 2029-а година сме. Защо още говорим за мутанти?
Ало, аз съм. В колата съм.
Добре мина пътуването. Разбих ги.
САЩ! САЩ! САЩ!
Режисьор ДЖЕЙМС МАНГОЛД
Върколако.
Знаех си, че си ти.
Мамка му! - Моля те, в беда съм!
Само ти можеш да ми помогнеш.
Изчезвай оттук!
Моля те! Логан!
Коя беше? - Не знам, някоя откачена.
Не се тревожете.
Бога ми, това е Върколакът!
Обаче вече е наркоман. - Кой, по дяволите, си ти?
Да знаеш, че вратата ти е надупчена.
Чух, че си бил във Феникс.
Но снощи едни приятели от полицията в Тексас се обадиха
и казаха, че са намерили трима убити латиноси на 54-то шосе.
Не е необичайно, знам, но на единия му липсва ръка, на другия - крак.
Мислели са, че е дело или на избягал тигър, или на Фреди Крюгър.
Но те не могат да шофират, понеже единият е изчезнал, другият е измислен.
Понеже болтовете, които намерили, са на "Крайслер 2024"...
а това е "Крайслер 2024"...
Тя дойде ли при теб вече? Габриела?
Виж, аз не търся теб, Върколаче.
Аз търся някого, който търси теб.
Тя ми отмъкна нещо, без да разбера.
Нещо, за което отговарям.
Една мексиканка. Сега те преследва.
Не се ли досещаш нещо?
Не познавам никаква Габриела, така че изчезвай от колата ми.
Виж, знам какво криеш, амиго.
Старчето на юг от границата.
Какво искаш? - Малко съдействие.
Фен съм ти, между другото.
АЛКАЛАЙ/ТРАНСИДЖЕН - Майка му стара!
Не, г-н Есперанза. Знам, че казах за юли, но лодката ми трябва сега.
Защо ще се покачи цената? Вижте, знам, че искате 70.
Добре, какво ще кажете, ако събера 45 хил. в брой?
Ало? Ало? Мамка му!
Здравей, Сам. - Добро утро.
Днес не му е добре. - Всички дни е така.
Трябваха му преди шест часа.
Тези не са достатъчни, нали знаеш?
До края на седмицата ще свършат. - Работя по въпроса.
Твой ред е. Прекарах тежка вечер.
Бедничкият ми.
В други новини - снощи той ми каза, че комуникира с някого.
С никого не си говори. - Не бъди сигурен. Знае разни детайли.
Мислех, че цистерната действа като бариера.
Има пукнатини по нея. - Моля те, спри.
Най-долу вляво.
Не ме слушаш. Почна да задава въпроси, пита защо сме тук.
Май се опита да ми прочете мислите. - За това му даваме тези.
Приятели, нося ви добри новини днес! Не е важно какво правите,
не са важни деянията ви. Не може да живеете по законите на Бог.
Той знае, че не можете. Няма проблем, че не сме съвършени.
Господине, отдръпнете се. Помолих да се отдръпнете!
Новата кесалупа от "Тако Бел".
Къри с пиле, къри с телешко. А отгоре с разтопено сирене.
Това е следващият хит на пазара. Вземете си сега, преди изчерпване.
Кой си ти? - Знаеш кой съм.
Ти си мъжът, който ме приспива. - И на двамата ни е нужен сън.
Не, недей! Не!
Какво ми причиняваш?! - Чарлз...
Хайде де...
Откога съм тук?
Какви са тези неща? - Ще се досетиш.
Инжекциите спират пристъпите, а хапчетата ги предотвратяват.
Духай върху тях да станат безопасни.
Майната ти, Логан. - Значи се сети кой съм.
Винаги знам кой си, просто понякога не те разпознавам.
Изпий си хапчетата.
Оставяш ме сам с онзи шибан албинос. Той въобще не ме слуша.
Веднага усещам видообразуването.
Какво? - Видообразуване - нов, млад мутант.
Има сили, които искат да ги убият. - Сили ли?
Искат помощ. - Сили значи...
Жалко, че си вън от бизнеса. - Те не искат мен, искат теб.
Представи си колко са малоумни.
Чакат те на Статуята на Свободата.
Това беше много отдавна, Чарлз. Няма нови мутанти, разбираш ли?
Не се е раждал нов от 25 години. Никъде.
Винаги съм мислел, че сме част от плана на Бог.
Може би сме били грешката на Бог.
Ти си пълно разочарование.
Когато те намерих, ти преследваше кариера като боец.
Ти беше един убиец, пристрастен към барбитурати.
Ти беше едно животно.
Но ние те приехме. Осигурих ти семейство.
Вече ги няма. - Логан. Логан...
Какво си сторил?
Какво си сторил? Отговори! Защо сме тук?
Никой не може да живее така! Дрогиран в някаква цистерна.
За твое добро е. - Не, не е!
Чакаш да умра.
Не искам да се караме, но трябва да обсъдим някои неща.
Какви неща?
Ще се счита за мрънкане, ако повторя предишната си забележка,
че дозата е твърде ниска, за да потисне пристъпите.
Това ми даде човекът. Не съм в позиция да искам повече.
Сутринта щях да умра. Пристъпът... - Беше за минутка.
На мен ми се стори много повече. Не можех да дишам. На теб не ти влияе.
Знаеш, че му трябва по-голяма доза, а аз знам, че имаш заделени пари.
Парите са, за да се махнем оттук. - Само вие двамата.
Събираш пари да купиш "Слънцетърсача". Ключовата дума е слънце.
Какво да правя, да се крия под палубата като Носферату ли?
Да ти сгъвам бельото и да му приготвям пудинг?
Намерих това в джоба ти.
Адамантий.
Ако мислиш да си пръснеш мозъка, би ли изчакал, докато сте в морето?
Току-що измих пода. - Нямам време за това.
Преди година ме помоли за помощ.
Бог е свидетел, че опитах.
Но не мога да ти помогна, Логан, не и истински, ако няма да ми говориш.
Чувам те през нощта, будуваш. Не искаш да говориш за това.
Или за пиенето ти. Или за гнойта, която триеш от кокалчетата си.
Или за кръвта, която чистя от дрехите ти.
Или за пресните рани на гърдите ти. Онези, които не оздравяват.
Сигурно не искаш да говориш и за това, че не виждаш надписа на бутилката.
Пише "Ибупрофен".
Беше любимата ми чаша. - Не ми се бъркай в нещата.
Нещо се случва с теб, Логан. Болен си отвътре, подушвам го.
Най-якият купон!
Г-н шофьор!
Обичам те!
Много си сладък.
ДВАМА ПЪТНИЦИ
Г-н Логан. - Господи.
Моля ви, нужен ни е превоз. - Зает съм, повикайте си такси.
Казвам се Габриела Лопез. - Г-жо, не искам да ви знам името.
Едни хора ни преследват. Трябва да избягаме.
Да отидем на север в Канада.
Всеки може да ви закара. - Ще ви дам 50 хил. долара.
Как ме намерихте? Прецаквате ми живота, г-жо.
Хората, които са след теб преследват мен вече.
От хора, които те видели.
Лаура, влез вътре. - Кой ме е видял?
Хората видели един шофьор в Ел Пасо, който прилича на Върколака.
Казаха, че изглежда стар.
Казах да спреш. Лошо момиче! - Моля ви, недейте.
Казах ти, непослушно момиче! - Моля ви.
Сега майка ти трябва да плати. - Спрете, моля ви!
Мамка му!
Ще трябва да платят за щетите.
Тя има пари. Виждал съм ги.
Вкарай си дебелия гъз в офиса. Ще си получиш парите.
Не й давай да звъни на никого. Ще ни намерят и ще ни убият.
Аз съм медицинска сестра. Преди бях в Мексико Сити.
Кога пострада? - Тази сутрин, близо до границата.
Отървах се от тях, но...
ТРАНСИДЖЕН ПЕДИАТРИЧНО РАКОВО ПРОУЧВАНЕ
...вече знаят колата ми.
Виж, трябва да тръгвам. - Почакай, моля те. Ето, ето.
Почакай! Ето, вземи ги. Това са 20 хил. долара.
Закарай ни на този адрес.
Ще получиш още 30 хил., като пристигнем там.
Приятелите ми ще ти ги дадат. Очакват ни.
Всичко ще ти дадат. - Откъде ги взе?
От приятеля ми. Той иска да ме убие и да я вземе.
Тя дъщеря ти ли е?
Да.
Знам, че е останала добрина в теб. Знам, че искаш да ни помогнеш.
Нищо не знаеш за мен. - Всичко ще е наред, ако тръгнем сега.
Не мога ей така да тръгна за Северна Дакота.
Петък трябва да сме там. - Иначе какво?
Ще пропуснем шанса да преминем границата. Моля те!
Моля те, трябва да го направиш!
Моля те.
Очилата ти ми допаднаха. Подмладяват те.
Побързай, моля те. - Идвам.
Чарлз, слушай, няколко дни няма да ме има, чу ли?
Ще пътувам повече за много пари. Като се върна, ще се махнем оттук.
Ще отидем до Йелапа, ще си купим лодка
и ще заживеем в океана. - Там в безопасност ли ще сме?
Да, в безопасност ще сме.
Виж какво ни е донесъл Логан, Чарлз.
Ще се върна след няколко дни.
Да му се не види.
Моля те, побързай. - Идвам.
Логан. - Да?
Какво стана? Нещо обърка ли се? - Поначало си бяха объркани нещата.
Логан!
- Какво има?
Чии са тези?
Кой идва?
Нали можеше да предвиждаш разни работи?
Мога да проследявам мутанти. Нещо като прасе за трюфели съм, не ясновидец.
Влез вътре и гледай Чарлз да не вика. Хайде, влизай!
Връщай се назад, смотаняко. Това е частна собственост.
Прав си.
Принадлежи на мултинационална металургична компания от Шанхай.
Къде държиш дъртия? Там ли?
Или там?
Би било умно. Бих искал да се срещна с него.
Разбрах, че агенцията определя мозъка му като оръжие за масово поразяване.
Жалко за случката на изток. - Мъртъв е от година.
Трябва ми момичето. - Какво момиче?
Онова, което си играе с топката, която държиш.
Няма никакво момиче тук. - Знам, че си ходил в мотела.
Бях повикан там. Нямаше момиче, а само една жена.
Само една жена, такава беше.
Значи... си се срещнал с Габриела.
Но не ми са обади. Това боли.
Нали не застреля женичката?
Не, а ти? - Аз първи те попитах.
Не съм привърженик на оръжията. - Разбира се.
Де да беше се обадил, Логан.
Както бях помолил да направиш.
Виждаш ли? Не само ти си усъвършенстван.
Логан! Логан! Това е Лаура.
Калибан, ела тук. За нея ти разправях.
Това е Лаура. Очаквахме те.
Ела. Ела тук.
Спокойно. Ела.
Лаура.
Няма нищо, спокойно.
Ела. Ела.
Ела, не се плаши. Може да останеш тук, Лаура.
Тук си в безопасност. Ние ще те наглеждаме. Хайде.
Прилича на бивш военен. Може ли да е ловец на глави?
По-лошо.
Сам ли е? - Да, но не за дълго.
Качи го в колата му, закарай го в пустинята и го зарежи там.
Ами ако се събуди, преди да стигна?
Пиши ми къде си. Ще те вземем от там.
Да, да.
Логан. Логан!
Ще си я получиш, като разбера в какво сте ни навлекли с майка ти.
Не, Логан. - Какво има?
Мисля, че...
Логан, жената, с която си се срещнал, не е майка й.
Значи тя говори? - Комуникираме.
Комуникирате значи.
Изпий тези веднага.
Трябва да се махнем оттук. Вече не сме в безопасност.
Не трябва да получаваш пристъп сред хората, разбираш ли?
Да, но това е мутантът, за който ти говорех.
Има нужда от помощта ни. - Не е мутант.
Напротив! - Каква й е дарбата, Чарлз?
Яденето? Хвърлянето на тръби? - Логан...
Няма нищо.
Това е влакът.
О, да, защо не. Вземи оръжието, остави трупа.
Пиши ми, като се връщаш.
Нещо друго трябва ли ти? Храна за детето?
Сега вече си прецакан, мутантче.
Спокойно, това е чу-чу. - Не е чу-чу.
Не се тревожи. Седни.
Трябва да тръгваме. - Какво?
Какво става? Къде? - Стой тук.
Да не си мръднала. - Къде отиваме?
Не се тревожи, той ще се върне за теб.
Логан, момиченцето. Трябва да се върнем за него.
Логан, ами момичето?
Логан!
Логан, не трябва да оставяме Лаура. - Тя не е наш проблем.
Мамка му!
Майка му стара!
Логан. - Да, обмислям го.
Детето. Логан, не трябва да оставяме Лаура.
Замълчи, моля те. - Логан.
Чарлз Ксавиер. - Къде е Калибан?
Най-търсеният 80-годишен в Америка. - Всъщност съм на 90.
Къде е Калибан?
Защо първо не кажеш къде е момичето? Или да питам него. Изглежда мил.
Казах ти, че не е тук. Къде е Калибан, кучи сине?
Оставих го в дупката, където той щеше да ме зареже.
За бога, Върколако, къса ми се сърчицето, като те гледам такъв.
Ще го разкъсам аз...
Доведете я.
Лаура!
Браво на момичето!
Здравей, миличка.
Лаура...
Лаура! Сладурче, стой там.
Нали искаш да видиш приятелчетата си?
Командире, спрете.
Казахте жива или мъртва.
Лаура!
Лаура. Лаура.
Не, не...
Давайте! Сега!
Тръгвайте! Хайде!
Стига сте стреляли!
Тя се регенерира. Тръгвайте! Хайде!
Да му се не види.
Вътре ли си?
Пипнах те!
Хайде, дръж я!
Както ти казах, Логан, тя е мутант като теб.
Дръж се!
Досущ като теб.
Лаура, добре ли си?
Бързо!
Дръжте се!
Мамка му! Хайде де!
Хайде!
Да му се не види.
След него, хайде!
Седни.
Доведете следотърсача.
Ти... Коя, по дяволите, си ти?
Ей, попитах те нещо! Коя си ти?
Знаеш коя, Логан. - Не, не знам.
Напомня ли ти за някого?
Четох за теб, като бях малък.
Мисля, че ме бъркаш с някого.
Ако не се лъжа, преди си работил за моя отбор.
Помагал си в откриването на онези стари мутанти.
Какво се промени?
Религиозен ли стана?
Ще те помоля да направиш още едно нещо за добрите -
да проследиш един специален мутант.
Няма да ти помогна. - Разбира се, че ще кажеш така.
Но аз имам една теория, че хората не се менят истински.
Пази се от светлината.
Калибан, обзалагам се, че това ти е повтаряла майка ти, като си бил малък.
Пази се от светлината.
Нека да не изкарваме наяве лошите си черти.
Момичето не си заслужава, повярвай ми. Тя не е природна грешка като теб.
Тя е бизнес грешка. Несполучлив експеримент. Тя е пречка.
Не могат да позволят техен патент да избива хората, нали?
Трябва да я неутрализираме, преди да нарани още някого.
Някого, за когото те е грижа, може би.
Така че започвай да търсиш следи.
Казвам се Габриела Лопез. Аз съм мед. сестра.
10 г. работих за изследователския център на "Трансиджен" в Мексико Сити.
"Трансиджен" е собственост на американска компания.
Това, което предстои да ви покажа, е незаконно в САЩ и Канада.
Казаха ни, че участваме във фармацевтично проучване.
Разбира се, това беше лъжа. Тези деца са се родили в "Трансиджен".
Родили са се тук и никога не са напускали сградата.
Никога не са виждали слънцето или океана,
дъжда или снега...
...или което и да е създание на Бога.
Нямат актове за раждане. Нямат имена.
Освен тези, които ние сме им дали.
Израснали са в утробите на момичета от Мексико.
Момичета, които вече са неоткриваеми.
Бащите им са... специални семена в епруветки.
Рожден ден ли?
Виж, не ги обличаме за Вси светии. Не им викаме "бебче", не ги целуваме.
Не гледай на тях като на деца.
Считай ги за неща с патенти и авторски права.
Ясно ли ти е? - Да, г-не.
Мислеха, че сме твърде бедни и глупави да разберем.
Да, бяхме бедни... но не и глупави.
Използвай силите си.
Това е бизнес. Те произвеждат войници.
Убийци.
Това се бебета на мутанти...
Северна Дакота. Ти взе парите на жената.
Каза, че ще заведеш детето там.
Коя е тя?
Тя е дъщеря ти, Логан.
"Алкалай" притежават генома ти. - Не само моя.
Не искам да говоря и да чувам за това.
Логан... - Просто спри.
Пикае ми се.
Последно возене.
Пак заповядай.
Спри, за бога, мога и сам. - Да, ама нищо не правиш.
Хайде, давай. - Няма да стане, докато стоиш там.
Повярвай ми, не надничам.
Ехо, здравей!
Нали знаеш, че трябва да платиш за това.
Къде са мама и тате?
Хайде. Стига толкова, дай и тези.
Така не се прави!
Съжалявам.
Зарядните за телефони?
Хайде, влизай в колата.
Като порастваха децата... - Лаура. Лаура.
...ставаха по-трудни.
Бяха неконтролируеми.
Компанията направи от телата им оръжия.
Опитаха се да ги научат да убиват, но те не искаха да се бият.
Войник, който отказва да се бие, е безполезен.
В тази сграда... работят върху нещо ново.
Нещо, което смятат, че е по-добро от децата.
Нещо, за което казват, че няма душа.
Вероятно са успели да го направят.
Преди седмица ни наредиха да сложим край на проекта.
Започнаха да приспиват децата.
Опитахме се да спасим колкото се може повече деца.
Четох за едно място на север.
Място за мутанти. Наричат го Рая.
Ако гледаш това, значи съм мъртва.
Не съм сигурна дали други деца са оживели.
Бяхме отделени.
Нямам повече пари. Излъгах те.
Тя не е мое дете.
Но аз я обичам.
Ти може да не я заобичаш...
...но тя е твое дете.
Моля те, умолявам те, погрижи се да е в безопасност.
Тук ли ще се крием?
Няма да се крием. Ще поспим няколко часа,
ще се изкъпем, ще вземем нови дрехи, нова кола и ще се разкараме оттук.
Хотел и казино "Хара" ви приветства в Оклахома.
Дръж я тук, става ли?
Хайде, да тръгваме.
Ей, Лаура, да вървим.
Трябват ни дрехи.
Не, не, спри. Това не е играчка.
Не, не, съжалявам. Заради количката. - Какво?
Благодаря ви.
Не, стой. Застани тук.
Логан, това е твое. - Какво?
Няма да го облека сега. В стаята ще се преоблечем.
Ти си едно глупаво янки. - Докажи го.
Това е много известен филм, Лаура. Почти стогодишен е.
За пръв път го гледах в кино "Есолдо" в моя град,
когато бях на твоите години.
Отче наш, който си на небесата, да се свети Твоето име.
Да дойде Твоето царство...
ТРАНСИДЖЕН ПЕДИАТРИЧНО РАКОВО ПРОУЧВАНЕ
Мамка му!
АДАМАНТИЕВ ИМПЛАНТ
ВЪЗРАСТ - 11 ГОДИНИ ПОЛ - ЖЕНСКИ МУТАНТ
ИЗТОЧНИК НА ДНК - ДЖЕЙМС ХАУЛЕТ
Това ли четеш в свободното си време?
Чарлз, имаме фенка на Х-мен. Нали знаеш, че всичко е измислица?
Една четвърт може да се е случило, но не и така. В живота хората умират.
И никой арогантен задник в костюм... - Логан.
...не може да направи нищо. Това са детски приказки.
Сестрата ти е наговорила глупости. - Лаура знае, че животът е временен.
Нали беше казал, че ще намериш нова кола?
Още две хапчета след час.
Дай му ги. - Защо, Шейн?
Човек трябва да приеме същността си, Джоуи.
Не може да промениш същността си. Аз се опитах и не успях.
Джоуи, с убийство не може да се живее. Няма връщане назад.
С право или не, това е едно петно.
Петно, което остава завинаги.
Сега бягай при майка си и й кажи, че всичко е наред.
Няма повече стрелба в долината.
Кои сте вие? Ченгета ли?
Казах на другите, че...
ЗАТВОРЕНО
Ставай! Влизай си в клетката, следотърсачо.
Свърши си работата.
Момчета.
Майка му стара!
Заповядайте.
Виж какво, осем хиляди и ще ти я пребоядисам.
Ще сложим нови гуми, ще оправим баланса и документите.
Ще ти дам десет, ако забравиш за документацията.
Но все пак ти трябват нови гуми.
Колко време ще отнеме? - Един час.
РАЙ ИЛИ КРАЙ...
Боже мой.
Това не е истина.
Сър, ключовете в колата ли са? Сър? Вътре ли са ключовете?
Мамка му!
Чарлз!
Изкачване.
Хайде! Хайде!
Да му се не види! - Добре ли си?
Трябва да се разкараме оттук.
Много съжалявам.
Ужасно съжалявам.
Аварийният екип все още е в казино и хотел "Хара" в Оклахома,
където поне 400 гости пострадаха от временна парализа вчера.
Инцидентът прилича на този в Уестчестър, където пострадаха 600.
Починаха и няколко мутанти, включително от Х-ме...
Престани.
Казах да престанеш! - Тя е дете, Логан.
В интерес на истината е твое... - Откога не си си пил лекарствата?
Кажи, откога? - Не знам.
Два дни.
Видя какво се случи вчера. Ако продължиш така…
Направих нужното, за да спася Лаура. - Не направи нищо.
Паникьоса се и получи пристъп.
Предпочиташ да съм дрогиран и да бръщолевя като откачен.
Така ти е по-лесно. - По-лесно? Господи!
Нищо не е лесно, Чарлз.
Да, бъди като всички останали и обвинявай другите за твоите грешки.
Знам, че съм едно голямо разочарование.
Наистина ли не осъзнаваш целта на задачата ни?
Каква е целта ни?
Млад мутант се вози в колата ни.
А там, където я водим, има други. Това нищо ли не означава за теб?
Не, не означава нищо.
Особено след като Габриела си е измислила този Рай от комиксите.
Какви ги говориш? - Извади две хапчета и му ги дай.
Логан. - Дай му ги. Веднага!
Искам да видя.
Скапани камиони. - Не ругай, Логан.
И се ядосваш на машина.
Може да нарита човек, но не и да чуе неприлични думи?
Може да се научи да бъде по-добра. - По-добра от мен?
Всъщност, да.
И ноктите на краката й са заради пола й.
Доказано ли е? - В стадо лъвове,
женските са ловуващи и грижовни. - Хубаво е да го знам.
Използват предните си нокти за лов, а задните за защита.
Така ли? - Това гарантира оцеляването им.
Трябва да им помогнем.
Нямаме време. Друг ще го направи. - Вече има кой.
Тревога, тревога.
Трябва ли ви помощ?
Готови! Бутай!
Супер е. Да се прибираме у дома.
Лаура. - Благодаря за помощта.
Аз съм Катрин. - Джеймс.
Синът ми - Нейт. - Здрасти.
Това дъщеря ви ли е? - Да, Лаура, а това е баща ми - Чък.
Лаура, да вървим. - Нека изкажем благодарността си
като ви поканя на вечеря. Живеем наблизо.
Не, благодаря. - Би било чудесно.
Казвам се д-р Райс. Но може да ме наричаш Зандър.
Колегата ми каза, че си упорит.
Той смята, че ни даваш грешна информация,
за да осигуриш преднина на приятелите си.
Предлагам ти шанс да се поправиш, Калибан.
Да защитиш света и спасиш приятелите си.
Момичето е малка цена за това. Тя не е чиста като теб.
Природата не я е създала така. Тя е моя грешка…
Направих каквото можах, а те ме биха.
Колегите ти са диваци. - Съгласен съм.
Грабителите са много неефективни, но ще ги оборудвам с нова техника.
Но се нуждая от твоята помощ. - Не мога да ти помогна.
Дишай. Какво му има на стареца?
Алцхаймер? АЛС?
Дегенеративно заболяване на най-силният мозък в света.
Каква комбинация само.
Искаш ли да кажеш молитвата? Давай, миличък.
Благодаря Ти, Господи, за храната
и за новите ни приятели.
Които ни се притекоха на помощ. - Амин.
Заповядай. - Благодаря.
Има още много, ако иска. - Добре е, благодаря.
Много е вкусно. - Благодаря.
Превъзходно е. - Къде отивате?
Орегон. - Южна Дакота.
Първо Орегон и след това Южна Дакота. - На почивка?
Да, с голямо закъснение.
Граждани сме и винаги сме искали да посетим провинцията.
Да се запознаем с хората там. - Страхотно.
От доста време искам да отидем на почивка.
И кой ще се грижи за това място? - Именно. Да го оставим.
И къде ще живеем? - Господ ще ни осигури.
Все още го чакам да ми осигури нова вършачка.
С удоволствие бих пътувала някой ден. - Ще го направиш.
Ще напусна училище. - Да не прекаляваме.
Ще го направя. - Не.
И двамата искаме да пътуваме. - Синко.
Перфектно е… - Защо искаш да го направиш, Нейт?
Внимавай, този човек беше директор на училище дълги години, нали Чарлз?
Да, беше училище за деца със специални нужди.
Добро описание. - И той беше в него.
Така е, бях изгонен няколко пъти.
Ще ми се да кажа, че беше добър ученик, но ще трябва да излъжа.
Не знам как да ви се отблагодаря, беше чудесно, но ни чака дълъг път.
Трябва ви почивка. - Ще намерим мотел.
Най-близкият е на 2 часа и не си струва.
Имаме чудесна стая за баща ти и дъщеря ти, а ти остани в хола.
Много мило, но трябва да вървим. - Може да тръгнем рано сутрин.
По изгрев е добре.
Добре, нека те измием, татко.
Сядай.
Искаш ли десерт, миличка?
Два дни пътуваме, ядем по веднъж, едва спим. Тя е на 11, а аз на 90.
Не трябва да се задържаме. - Не съм чувал с картофи, Логан.
Ще пренощуваме и после? - Ще я отведем при приятелите й в Рая.
А после ще си купим яхтата.
Изпий си хапчетата.
Мамка му! - Какво става?
Напълни ваната докато има налягане. Мила, виж мивката.
Няма да ни оставят намира, нали? - Ще се справим.
Не може ли да почака до утре? - Имаме трима гости и пълна мивка.
Добре.
Помпената станция е на 2 км от тук. Понякога се самоизключва.
От задници. - Ей.
Синът ми ще дойде с вас. - Не, няма проблем.
Мъжете, които правят това, понякога… - Аз мога да дойда.
Не, имаш домашни. - Ще дойда. Само да настаня баща ми.
Хайде.
Да ти пусна ли телевизора? - Не, благодаря.
Почини си. - Знаеш ли какво, Логан?
Ето така изглежда животът. Дом, хора, които се обичат.
Сигурно място. Дай си почивка и го почувствай.
Да, супер е. - Логан.
Все още имаш време.
Светът не е същият, Чарлз.
Поемаме риск размотавайки се така. И този Рай, където отиваме…
Не съществува.
Тази мед. сестра го е измислила от комикс.
Разбираш ли? Не е истина. - За Лаура е.
За Лаура е истина.
Почини си.
Кейнууд купиха всичко тук, освен нашата земя.
Не продаваме, затова ни притискат. Прецакват водата.
Преди няколко месеца отровиха кучетата ни.
Те ли бяха днес с камионите? - Кой знае, може би.
Виж.
Те са като динозаврите - голяма физика, но с малки мозъци.
Берат царевицата и правят сироп. Има вкус на лайна.
Защо хората го ядат? - Пият го - царевичен сироп.
Слагат го във всички напитки - енергийните, алкохолните - всякакви.
Имаше времена, когато лошите дни си бяха просто лоши.
Моите все още са такива.
Тези са за улавяне на добитък с въже. Тези за конни надбягвания
и ето тук за надбягване с препятсвия. Всички са за второ или трето място.
Не съм много добър, но баща ми ме мотивира.
Искаш ли да послушаш?
Харесва ли ти?
Вземи го за през нощта, ще ми го върнеш сутринта.
Изглежда ще се забавим.
Това ще го задържи. - Да, до следващия път.
Благодаря.
От колко време дъщеря ти е така?
Няма.
Откакто се роди.
Завиждам ти поради много причини.
Когато навършат годините на Нейт, глупостите, които казват
те карат да се замислиш върху всичко.
Мамка му.
Спокойно, няма да ни трябва.
Остани тук.
Добър вечер, г-н Мънсън. Какво ви води тук?
Питай момчетата си. - Разбирате ли, че сте в нарушение?
Имах договорка с предишния собственик.
Глупости. - "Предишният" е ключовата дума.
Кой е този? - Този, който ще ви каже
да се върнете в камиона си. Правете се на отворени другаде.
Ей, Карл, изглежда г-н Мънсън си е наел охрана.
Така изглежда. - Той ми е приятел.
Приятел с голяма уста. - Чувал съм го доста.
Значи си чувал и това.
Повече, отколкото ми се иска. - Значи знаеш процедурата.
Ще броя до три, а вие ще си тръгнете от тук.
Имам права над водата. - Едно…
Имам адвокат. - Две.
Три.
Добре ли си, шефе?
Знаете процедурата. Разкарайте се от тук.
Майната ти. - Веднага!
Обучаван ли си? - Малко.
Не я събуждай все още. Нека поспи още час.
Знаеш ли, Логан?
Това без съмнение,
е най-хубавата вечер, която съм имал от години.
Но не я заслужавам.
Сторих нещо.
Нещо немислимо.
Спомням си какво стана в Уестчестър.
Не за пръв път наранявам хора.
До днес не знаех.
Ти не би ми казал.
Така че просто продължихме да бягаме.
Мисля, че най-накрая те разбрах.
Логан…
Невероятен е. - Каза, че ти трябва само момичето!
Казах ти, че имам нова техника. Ти и приятелите ти имахте шанс.
Нейт?
Остави я.
Скъпа. - Не се качвай, Уил!
Спри!
Катрин!
Чарлз!
Дръж това. Не бях аз.
Идва. - Да го пресрещнем.
Не, нека той дойде при нас. Борихме се с прототипите X-23.
Решихме, че щом са деца, ще ги отгледаме без разум.
Но не можеш да възпиташ яростта. Трябва да я проектираш наново.
Кой, по дяволите, е това?
Уил Мънсън!
Дръж се, Чарлз. - Излез навън, Мънсън!
Мънсън!
Излез веднага! Излез, Мънсън!
Ей го оня задник.
Здрасти, задник. Виж, да оставим нещата в миналото.
Не знам колко ти плаща Мънсън, но Кейнууд ще ти плати 5 хилки.
За седмица.
Остани на място. Аз съм законът тук.
Не, не. - Какво, по…
Мамка му! - Застреляй го!
Трябва да се намесим. - Той слуша само теб, докторе.
24, върни се!
Спри веднага! - Притискай силно.
Лодката ни… - Какво?
"Слънцетърсача"...
Не…
Ела тук, 24!
Трябва ми помощ! - Явно ние трябва да се погрижим.
Дай ми това.
Какво си мислиш, че правиш? - Трябва да заобиколим.
Следвайте ме! Вземете допълнителни муниции.
Ела тук веднага!
Вземи я.
Пазете се от светлината.
Какво, по дяволите, си ти?
Сядай!
Не мърдай. Не мърдай!
Всичко е наред. Справи се чудесно, 24.
Лекуваш се, само дишай.
Ти си новороден според новото измерение. Дишай.
Тялото ти има работа. Хемостаза, ангиогенеза, епителизация,
пролиферация на стволовите клетки.
Ще ти помогне да се излекуваш.
Ще те направи по-силен.
Наблизо има вода и…
Има вода.
Мамка му!
По дяволите!
Мамка му!
По дяволите!
Добре дошли отново.
Започвах да мисля, че трябва да кажа на момиченцето, че баща й е мъртъв.
Винаги съм се надявал да срещна някой като вас.
Много малко останахте.
И на мен ми е приятно да се запознаем, д-ре.
Но не мога да остана тук. - Не ставайте.
Нужна ви е почивка и лечение. Трябва да го направите някъде.
Ще се оправя. - Не, няма!
Знам, че сте различен,
но това не променя факта, че нещо ви отравя.
Трябва да ви изследват в болница. Разберете какво е.
Знам какво е.
Ако не искате да отидете в болница, аз ще ви помогна.
Ще направя няколко теста. - Изглеждате добър човек.
Спасете вашият живот и забравете, че сме били тук.
Да вървим.
Не може просто да крадеш така.
Не знам как си ме довела тук, но благодаря.
Пак заповядай.
Можеш да говориш?
Какво, по дяволите?
Защо не каза нищо през целия път?
Какво? Млъкни! Млъкни, по дяволите!
Какво е това?
Кои са тези?
Северна Дакота. - Какво?
Северна Дакота, моля.
Не, моля те.
Пак това място. Онази сестра е чела много приказки.
Прекалено много приказки!
Виж. - Виждал съм го.
Нищо от това не съществува. - Да, да.
Този Рай не съществува. Не!
Това е една фантазия. Ето хората, които са го измислили.
Измислили са си всичко. Разбра ли? Всичко това…
Случи се веднъж и те го превърнаха в лъжа.
Всичко е… Не!
Мамка му. Не.
Знам, разбирам.
Това е много далеч. Разбираш ли? Няма да те заведа в Северна Дакота.
Прецакан съм и не мога да те отведа там.
Това е два дни път и няма да те…
Не ме удряй! Не ме удряй!
Спри да повтаряш тези имена. Спри да ги повтаряш.
Спри! Спри!
Мамка му, добре, добре!
Искаш да те заведа там, добре.
Ще се убедиш сама. Скапана измислена страна.
Разбираме важността от задържане, но не трябва да грешим като в Хуарес.
Напомням ви, че са машини за убиване.
С радост ще изкормят семейството ви. - Не всички.
Казаха ми, че ги искате отстранени. Да не променяте заповедта?
Не. - Добре.
Запазете тъкан от този. Добър и умен преследвач.
Заповядай.
Ей.
Нека карам аз.
В никакъв случай.
Спри да ме гледаш.
Умираш.
Искаш да умреш.
Чарлз ми каза.
Какво друго ти каза? - Да не ти позволявам.
Почивай.
Дръжте го стабилно.
Завърти го към мен.
Леко, леко.
Добре ли е така, Риктор? - Не, по-малко.
Къде съм?
Откъде взе това? - Откъдето дойдохме.
Даваха ни го по време на битка, дава сила.
Подлудява те. Ще те убие. - Не и в малки дози.
Ще ти помогне да се излекуваш.
Къде е Лаура? - Спи ей там. Да я събудя ли?
Не.
Имаше кошмар.
Ти имаш ли кошмари? - Да.
Нараняват ме.
Моите са различни.
Защо?
Аз наранявам хора.
Какво е това?
Знаеш какво е.
Направено е от адамантий. Това са инжектирали в нас.
И то може да ни убие.
Вероятно то ме убива сега.
Имам го от доста време и го пазех, за да ми напомня какъв съм.
Сега го пазя, за да…
Всъщност…
Мислех да се застрелям с него. Както ти е казал Чарлз.
И аз съм наранявала хора.
Трябва да се научиш да живееш с това.
Бяха лоши хора.
Всички са такива.
Не е смешно, изобщо не е забавно!
Ей, приятел. Колко време спах?
Колко време бях в това легло? - Два дни.
Кажи им да започнат да опаковат. - Не може да стоите тук.
Трябваше, такъв беше планът. Всички трябваше да намерят пътя.
От Алкалай ще ви открият и убият. Трябва да се махате!
Тръгваме утре преди изгрев. Ще преминем границата.
Сигурно убежище е.
Същите координати? - Да, между 12 и 17 ч.
Сателитите нямат обхват тогава. Убежището е одобрено.
Разбрано.
Завърти го на дясно, Лаура.
Още малко, да. Виждаш ли горите?
Да. - Това е на 16 км. от тук.
Виждаш ли онзи проход? Това е границата.
Там ще сме в безопасност.
Влез.
Лаура ми каза какво си направил за нея. Имала е късмет с теб.
Вземи ги. Тя каза, че са твои. За това го направи, нали?
Да, ами…
На вас ви трябват повече. - Както кажеш.
Приятелите ти изглеждат мили. Напомнят ми на…
Какво става?
С тях си. Успя. - Къде ще отидеш?
За начало, в най-близкия бар.
Доведох те тук, така се разбрахме. Дори отказах парите.
Колко си мил. - Не съм искал това.
Чарлз не е искал това. Калибан също.
И са мъртви.
Не знам какво ти е казал Чарлз, но не съм това, за което ме мислиш.
Срещнах те преди седмица.
Имаш си Ребека, Делайла и останалите.
Имаш всичко, което поиска.
А и така е по-добре.
Защото не ме бива в това.
Лоши неща се случват на хората, за които ме е грижа. Разбра ли ме?
Тогава ще се оправям сама.
НЕ ВСИЧКОТО НАВЕДНЪЖ - РИКТОР
Бягайте!
Бягай, Боби!
Давайте! По-бързо!
Трябва да ги настигнем, преди да преминат границата.
Движение! Хайде!
Бягайте!
Искам да дишаш. Това е повърхностна рана.
Ето я! Хванехме я.
Стой зад мен.
Взел си всичкото лекарство. Действието му отминава.
Отиди при приятелите си.
Тръгвай.
Лаура.
Ще разбереш кога.
На 9 часа!
Действието отминава, нали?
За стар мутант си беше кратко. Трудно е да държиш ноктите си.
Убий този глупак, Логан!
Спрете, г-н Хаулет.
Ще трябва да стреляме по децата, а не искате това.
Серумът отминава и няма да преживеете бъдещи рани.
Нека се представя. Зандър Райс.
Познавате баща ми от програмата Х. - Този задник ми инжектира това.
Да, така е.
Мисля, че го убих. - Май сте прав.
Покажи малко уважение. Това е мъжът, който ще унищожи вида ти.
Приятелят ми, Доналд, преувеличава. Изказва се доста брутално.
Не искам да затрия мутантите, а да ги контролирам.
Няма нужда да подобряваме храната си,
а да я използваме, за да подобрим нас.
Да разпространим генна мутация чрез сокове и зърнени храни.
И стана. Случайната мутация стана като детски паралич.
А следващата стъпка е… - Да създадеш собствени мутанти.
Точно. - Това са опасни времена, Джеймс…
Време е за шоу, момче.
Стани, момче, стани!
Той го стори! Стани!
Лаура! Не!
Лаура!
Върви. Върви!
Бягай!
Махайте се от тук!
Бягайте!
Махайте се!
Бягай! - Не!
Не, не.
Вземи приятелите си и бягайте. - Не.
Ще продължат да ви преследват. Не е нужно да се бориш повече.
Върви!
Не бъди такава, каквато са те направили.
Лаура…
Татко.
Значи това е чувството.
Не!
Тате!
Човек трябва да приеме същността си, Джоуи.
Тя не може да се промени.
С убийство не може да се живее. Няма връщане назад.
С право или не, това е едно петно. Петно, което остава завинаги.
Сега отиди при майка си.
Кажи й, че всичко е наред.
Няма повече стрелба в долината.
Да вървим. Трябва да тръгваме.
Превод и субтитри: EurekAa & dumbeto
Translator's Heaven 2017© http://subs.sab.bz
ЛОГАН: Върколакът