Оцеляват най-приспособимите.
Такъв е законът на джунглата. Някой винаги опитва да вземе твоето.
Откъде знам ли?
Почти се случи на мен.
Тим Темпълтън. Стига маймунджилъци. Хотдозите ще изстинат.
Хотдози? - Поне аз така го помня.
Да хапваме, приятел. - Бях 7-годишен.
На тази възраст се осланяш на въображението си.
Когато не изследвах Конго, бях гмуркач в дълбоките морета.
Нашият герой! - Спокойно, мамо, татко. Ще се справя.
Хванете се!
Понякога спасявах родителите си.
Натам! - Понякога те ме спасяваха.
Губя контрол! - Тим, внимавай!
Три! - Прекъсваш!
Намали, Тим! - Тим!
Наранен ли си? Дай да видя зъбките!
Бяхме само тримата. Семейство Темпълтън.
3 е идеалното число. Ето един интересен факт.
Знаете ли, че най-силната форма в природата е триъгълникът?
Бях най-късметлийското хлапе. Нашите дори имаха яки длъжности.
Работиха за най-голямата компания за домашни любимци - "Палекорп".
Да, г-н Франсис? Време е за работа.
Работиха в отдел "Маркетинг". Там пускаха нови продукти.
Въпреки че нашите се спукваха от работа…
...успяваха да ми отделят достатъчно време.
3 приказки, 5 гушки и песничката ми. - Дадено.
Гарга грачи грозно през нощта.
Научи се да летиш с тези скършени криле.
През целия си живот
чакаш този миг да настъпи.
Тим, искаш ли да имаш малко бебе братче?
Не, мерси. Аз съм достатъчен.
Животът беше екстра. Просто идеален.
Но докато заспивах, се замислих над нещо казано от нашите.
Откъде идват бебетата?
Субтитри: Калин Стоянов а.к.а Geronimo88
UNACS TEAM | УНАКС ТИЙМ © 2017
Алек Болдуин
Стив Бушеми
Джими Кимел
Лиса Кудроу
Майлс Бакши
Тоби Магуайър
Семейство
Мениджмънт
Ръководство на мениджмънта
БЕБЕ БОС
Денят, в който се сдобих с братче, започна като всеки друг ден.
Но едно знаех - животът ми нямаше да е същият.
Ставай, хобитче! 7 сутринта е! Ставай, хобитче...
Добро утро, Гандалф. - Какво приключение те чака днес?
Да!
Нашите все ми казват, че имам развинтено въображение.
Но определено помня, че бебето бе доставено с такси.
Какво?
Тим, виж кой е тук.
Запознай се с новото си бебе братче!
Какво бебе? - Бебе братче!
Имах милион въпроси! Кой е той? Защо е тук?
Защо е с костюм и е дебел? Защо ме гледа?
Знае ли карате? Какво става?
Натам? - Още от начало викаше на хората.
Командореше насам-натам. - Това ли искаш?
Едно беше ясно. Той беше босът.
Разположи кабинета си в центъра на къщата.
Провеждаше срещи. - Искаш ли гумената играчка?
Безброй срещи. Дори посред нощ.
Буден съм! - Идваме!
Не бяха ли угодили незабавно на нуждите му...
...избухваше в ярост!
Къде е бутилката с млякото? - Иска я!
Въртеше всеки на малкото си топчесто кутре.
Всеки, освен мен.
Памперс! - Бебешко олио!
Тате, не мога да спя. - Знам. Аз също.
Бебето има нужда от много внимание. Добре си побъбрихме.
Но... - Спокойно. Татко е тук.
Ами аз?
Годината е 2057. С Рекс разследваме извънземно нашествие.
По-зле е, отколкото мислихме.
Мамо, той е гол! Аз съм гол!
Кажи "гол"! - Не!
Кой е сладуранът на мама? - Той е здравенякът на татко, нали?
Някой трябва да отиде на събитието с г-н Франсис.
Във Вегас. Ти отиди. - Не, ти отиди.
Трябва ти почивка. - Ще остана с бебето.
Може би бебето трябва да реши. Кой да остане - татко или мама?
Татко, нали? - Иска да е мама.
Трябва да поговорим! Насаме!
За какво? - За Б-И-Б-Е-Т-О.
Защо, Тим? - Защото дойде от нищото.
Не го познаваме. Как да му се вярва? - Стига, Тим. Той е само бебе.
Сериозно, само аз ли смятам, че има нещо странно в него?
Опа! Ще се оправя. - Ще ти помогна.
Тим? - Вижте! Той носи костюм!
Знам, не е ли сладък? Като малък мъж. - Разнася куфарче.
Никой ли не смята, че това е малко откачено?
Ти разнасяше Лам-Лам, докато... - Тук не става въпрос за Лам-Лам.
Всички бебета са различни. - И всички са специални.
Превзел е цялата къща! - Превзел ли си я? Да, превзел си я.
Един ден ще опознаеш мъника и ще го обикнеш с цялото си сърце.
Като нас. - С цялото сърце?
Никога!
Ехо! Време е за 3-те приказки, 5-те гушки и специалната ми песен.
Какво ще кажете за 1 приказка, 3 гушки и специалната ми песен?
Само специалната ми песен?
Мамо? Татко?
Какво стана с приспиването ми?
Ще го имате в понеделник, г-н Франсис. - Не плачи!
Ехо?
Напредвам добре с родителите.
Чрез обичайните процедури - лишаване от сън, гладни стачки.
Много са дезориентирани. Въртя ги на пръста си.
Правят всичко за мен, но мисля, че хлапето ми е вдигнало мерник.
Не. Ще се справя с него. Знам важността на мисията за компанията.
Мисия? - Г-жо, аз съм бебето за тази задача.
Горе ръцете, бебе двоен агент! - Пръц! Нааках се!
Трябва да се справя с хлапето. - Можеш да говориш!
Не! Наистина можеш да говориш! Чух те!
Добре. Мога да говоря. А ти можеш ли да слушаш?
Вземи ми двойно еспресо. И потърси прилично суши.
Бих убил за едно люто руло с риба тон. И си вземи нещо.
Кой си ти? - Нека кажем, че аз съм босът.
Бос? Ти си бебе. Носиш памперс.
Знаеш ли кои още носят памперси? Астронавтите и НАСКАР пилотите.
Всичко е в КПД-то, Тим. Едно дете е средно на гърнето по 45 ч на година.
Аз съм босът. Нямам толкова излишно време.
Не си моят бос. - Напротив.
Не си! - Съм!
Бях тук преди теб. Чакай само нашите да разберат.
Смяташ, че биха избрали теб с твоето досие?
Не знаеш нищо за мен.
Така искаш да си играем, а? Да видим.
Тимъти Темпълтън. Бащино име...
Съжалявам. Лесли! Най-вече... - Откъде знаеш всичко това?
Караш колело само с помощни колелца? Дори мечките могат без тях, Лесли.
Пише, че си 7-годишен. - На 7 и половина.
Енергийна дрямка. Какво казваше? - Аз съм на 7 и...
Именно! Дърт си! Време е да сториш път за идното поколение.
Така е устроен светът. Никой не би искал старата ти играчка.
Лам-Лам? - Всеки иска новото.
Унищожи! - Батериите ми свършиха! Бум!
Мама и татко не те познават. Те обичат мен!
Така ли? Направи си сметката. Любовта е ограничена.
Нека ти го обрисувам. Преди си разполагал с цялата им любов.
Цялото им време и внимание. Имал си всичко.
Но след това се появих аз. Бебетата отнемат доста време.
Нуждаят се от много внимание. Взимат цялата любов.
Може да си я поделим. - Явно не си ходил в бизнес училище.
Темпълтън, сметката не излиза. Няма достатъчно любов и за двама ни.
На сметалото няма място за повече. И изведнъж не остава място за Тим.
Той не пасва никъде. О, не! Какво ще правим с Тим?
Така че си мълчи и стой настрана, иначе ще има съкращения.
Не можеш да бъдеш уволнен от семейството си.
Можеш ли?
Ставай, хобитче! 7 сутринта е! Ставай, хобитче...
Няма смисъл.
Стани да хапнеш хранителна закуска. 7 сутринта е!
Какво има, Тимъти? Малкото джудже натъжи ли те?
Тогава ще му хвърля велико проклятие! Не ще премине!
Няма полза, Гандалф. Заблудил е изцяло мама и татко.
Ако знаеха каквото и аз, нямаше да го задържат.
Може би родителите ти трябва да бъдат просветлени с велико проклятие!
Не ще преминат! - Да, трябва да им напомня.
С доказателства! Да, те ми трябват! - Разкрий тази черна магия!
Проба! Проба! - Проба! Проба!
Може да го върнат в магазина и да си върнат парите.
Може да си купим къща. Бог да те пази! 08:45 сутринта е.
Нинджа.
Бебетата са навсякъде! Плъзнали са! Мамо! Татко! Какво става?
Това е нашествие!
Събрахме бебетата да си поиграят.
Просто прекрасно. - Ще имаме среща, но не си поканен.
Хайде.
Ще видим тази работа.
Благодаря, че дойдохте толкова бързо. Преди да започнем...
Хлапето слуша ли?
Да, сър! - Джимбо, направи смущения.
Бебетата сме в криза! - Ужасно!
Какво има? - По-лесно е да ви покажа. Теди, моля.
Да направим шоу.
Започваме! - Джимбо, гаси тока.
Бебетата не получават любов както преди.
Защо? Лоши ми сме? - Не, Стейси.
Но ще ви кажа кой е. Ето смъртните ни врагове - палетата.
Не! Точно това е проблемът! - Палета? Какво им има?
В историята хората са обичали бебетата повече от всичко на света.
Винаги сме били номер едно в списъка с желания.
Палетата са били просто аксесоари.
Но всичко се променило, като почнали да излизат в нови дизайнерски модели.
Всеки по-очарователен от предишния. Помните ли лабрадудъла?
Пикапу? Чиуини? Пробвайте да кажете "чиуини", без да се засмеете.
Чиуини! - Не може. Не си губете времето.
Всички се смяхте на шарпей, а сега е номер едно в Китай.
Ужасно! - Да!
Става още по-лошо. Франсис Франсис, изп. директор на "Палекорп" каза това…
Теди, пусни клипа. - В график сме
да пуснем най-очарователното пале на света.
Ще го пуснем на събитието ни в Лас Вегас.
Внимание, свят! Ще смачка конкуренцията!
Не, Джимбо! Не се радвай! Ние сме конкуренцията!
Това е война. Палетата печелят, а бебетата губят. Мерси, Теди.
Ако това пале е толкова очарователно, ще изкара бебетата от бизнеса.
Това е ужасно! - Какво ще правим?
Работата ми е да узная какво е палето и "Бебекорп" да го спре.
И вие ще ми помогнете. - Още си номер едно, бос.
Родителите ви работят за "Палекорп". Научихте ли нещо от тях?
Да, сър. - Чудно. Тризнаци, казвайте.
Не. Какво научихте за новото пале? - Ново пале!
Не, Джимбо! Палетата за зли! Стейси, прочети бележката.
Не мога да чета. Какво пише?
Това ли е екипът ми? Глупав здравеняк, все съгласяващи се и драскач?
Именно. - Браво, бос.
Пипнах те! - Свали бисквитката!
Бисквитките са за накрая! - Да направим шоу.
Не, Теди! - Искам гушка!
Край с шоутата! Теди трябва да поспи!
Лека нощ! - Бос! Родители!
Сякаш са си направили среща.
Не е ли очарователно? - Кой иска десерт?
Боже! Ужасно унизително е!
- Чакай само нашите да го чуят.
Темпълтън, какво си имаш там?
Нищо. - Дай ми записа.
Никога!
Мамо! Тате! Насам!
Здравей, Тими. - Здравей. Както и да е…
Силата на цветята!
Не може да избягаш от закона, Темпълтън.
Сложете си правилно колана! Напред!
Бръм! Бръм! Бръм!
Дръж! Дръж! Дръж!
Да!
О, да!
Пусни, малък... - Виж. Децата се разбират.
Много хубаво.
Чао!
Искате да си играем? Хайде!
Не!
Спаси бос!
Хванете го! - Ще го пипнем!
Свършено е с теб, бебе мъж! - Трябва да отида горе!
Кой иска... Клечки за сирене!
Мамо! Тате! Имам улика!
Не може да слезеш по стълбите?
Нищо не може да ме спре!
Мамо! Тате! Къде сте?
Ехо? Къде отидоха всички?
Мамо! Тате! Бебето може да говори! - Така ли било?
Но как... - Дай записа или Лам-Лам ще пострада.
Не! - Искаш халка на носа?
Не е в мой стил, но кой съм аз да те съдя?
Искаш и на веждата? Вижда ми се в повече, Лам-Лам!
Ще изглежда зле при интервю за работа. - Спри!
Дай записа или ще разкъсам... - Не!
Пусни! Дай ми Лам-Лам! - Ти пусни!
Прекалих. Темпълтън. Нека бъдем разумни. Можеш да си, нали?
Какво правиш? - Търсиш си го, откакто дойде.
Да го обсъдим на по един сок? - Времето за сока отмина.
Не, Темпълтън! Не би го сторил! - Кажи "чао", бебе! Уволнен си!
Тим, какво правиш? - Нищо.
Уликата ми! - Тим, обясни какво правеше!
Да, обясни! - Вината не бе моя, а на бебето!
Бебето е виновно? - Да! То може да говори!
Всички бебета могат. Имаха среща. Говореха за палета.
Една голяма бебешка конспирация! - Тимъти Лесли Темпълтън!
Много сме разочаровани. - Ядосани сме.
Да! Ядосани сме ти. Трябва ти време...
Наказан си! - За две... Три седмици!
За три... Завинаги! - Наказан?
Ще останеш в къщата с братчето ти, докато не почнете да се разбирате.
Чудничко.
За пръв път бях зад решетките. В затвора.
В пандиза. Наказан до живот.
Минутите ставаха часове, а те в дни. Всеки има своята точка на пречупване.
Това беше моята.
Не! Това е моята песен!
Няма проблем, хобитче. Може би аз мога да помогна.
Гарга грачи грозно през нощта.
Научи се да летиш с тези скършени криле.
Летете, глупци! - Благодаря, Гандалф.
Но не е същото. - Можех ли да стигна магическата част,
щях да ни измъкна от затвора.
Темпълтън!
Темпълтън, трябва да поговорим. - Махай се!
Спри! Това е моята песен! Родителите ми я измислиха за мен.
Родителите ти са Ленън и Макартни? - Не! Тед и Джанис!
Дори не знаеш имената им. Искаш само да ги откраднеш.
Открадна всичко! Ти трябва да си в затвора!
Време е да оставим различията ни настрана.
Да не би... - Не!
Къде са "Човешки ресурси", когато ти трябват?
Вземи ги. - Не ти искам гнусните пари!
Казах ти да не ми се пречкаш. - Не мога! Ти си в моя дом!
И аз като теб не искам да съм тук.
Тогава защо ме измъчваш? - Истината е, че не съм нормално бебе.
Не думай. - Имам мисия отгоре.
Да не си бебето Иисус? - Да, аз съм бебето Иисус.
Не съм, разбира се! Аз съм посредник на компанията.
Компания? Каква компания? - Ето.
Вземи го. Ще ти обясни всичко. - Какво да правя с това?
Искам да го смучеш! - Ти го смучи!
Не искам да го смуча! Не знам къде е било.
Не е важно къде е било, а къде ще те отведе.
Не искаш ли да знаеш откъде идват бебетата?
Биберон, зрънце, смукалка,
бубу, бобо, баба, гризалка, запушалка.
Знае се под много имена, но чрез силата му ще узнаеш истината.
Хайде! По-бързо!
Къде сме? - Добре дошъл в "Бебекорп".
Не може да бъде!
Благодаря. - Какво?
Споко. Нито ни виждат, нито ни чуват.
Ние сме виртуални? Не ще усетят това? - Да. Да.
Или това? Карате! - Изобщо!
Не се излагай. Все пак аз те виждам. - Значи оттук идват бебетата?
Ти откъде си мислеше? От магическите феи ли?
Не, нашите са ми казвали, че...
Какво? Не! Гадост!
Да, и на мен не ми звучеше правилно.
Как така нашите не са ми казали за тук?
Ако хората знаеха откъде идваме, нямаше да имат.
Същото важи за хотдозите. - Качваме се нагоре!
Как така не помня това място? - Помниш го,
но вземат ли биберона на бебето, забравят всичко за "Бебекорп".
Как така ти не си като другите? - Някои, най-добрите, са избрани…
...за най-голямата чест. Топ мениджмънт.
Тук е целият екшън, Темпълтън. - Време за дрямка в сектор 3.
Ръководи се от бебета? - Да.
Според татко - който може, работи, а който не може, надзирава.
Баща ти е хипи. - Какво става, като пораснете?
Не порастваме. Пием супертайна бебешка формула, която ни държи млади.
Обратно на работа! Почивката свърши! В криза сме!
Не знаете ли що е криза? - Коя е тя?
Това е моят бос. Голямото бебе бос.
Защо крещи? - Виждаш ли тази диаграма?
Изглежда като голям пай. - Изобразява цялата любов на света.
Обичам пай. Ябълков. Черешов. - Кой не обича? Добре. Супер.
Но не и тиквен. Това е зеленчук. - Частта с палетата се увеличава.
Краде цялата любов за нас. - Както ти стори с мен.
Именно. Ако продължи така, няма да остане нищо за бебетата.
Никакво парченце от пая? - Никакво!
Мисията ми е да узная какво е новото пале.
Значи имаш шпионска мисия? Яко! - Яко, да. И когато успея,
ще стана легенда на "Бебекорп" като Супер бебе бос, Мега бебе бос.
Грамаданско бебе бос. И като него...
Ето това е голямо дебело бебе. - Не, това е Дебелото бебе бос.
Това е Супер грамаданското бебе бос.
Беше най-младото бебе изп. директор на компанията.
Беше? Какво му се случи? - Пенсионира се преди години.
Но искам да стана легенда като него. Във всяка ситуация се питам КБССКББ.
"Какво би сторило Супер грамаданското бебе бос?"
Само снимка на стената ли получаваш? - Ела.
Ще получа повишение, ъглов офис и мое собствено гърненце.
Като приключиш, ще се върнеш тук? - На мига, Тим!
Не съм семеен тип. Бюрото ме зове.
Страхотно! - Нали?
Бог да ми е на помощ! Ще захвърля памперса му през стената!
Новини от бебето бос, което пратихме при Темпълтън?
Не знам. - Уволнена си! Всички сте уволнени!
Сбирката на "Палекорп" е след 2 дни. Ако не открие отговор,
е уволнен, пенсиониран, край с него! - Обиколката приключи!
За какво крещеше женското бебе бос? - Изискваше истински резултати!
Сбирката на "Палекорп" е след 2 дни, а нямам нищо!
Това е тя! Не отговаряй!
Стрес дрямка!
Ако не открия какво е новото пале, не само няма да ме повишат,
но ще ме уволнят!
Спокойно. Ще да има и други готини бебешки длъжности.
2 дни минават много бързо. По-добре си събирай багажа.
Какво? Не схващаш, Темпълтън!
Ако ме уволнят, ще ми вземат формулата.
Ще стана нормално бебе и ще живея завинаги с теб.
Не! - Да! И ти обещавам едно...
Всяка сутрин, като ставаш, аз ще съм там.
Всяка вечер, докато вечеряме, ще съм там.
Ще съм на всеки празник за рождения ти ден.
На всяка Коледа! Ще съм там!
Година подир година! Ще остареем заедно.
С теб...
...ще сме братя завинаги.
Не! Това е ужасно! Не е истина! - Знам. Истината е.
Не може да останеш! Без паника! - Но е време!
Знам, но трябва да оправим нещата. Да се уверим, че няма да те уволнят.
Ние ли? - Да. Ще ти помогна.
Но само за да се отърва от теб. Сделка?
Има сделка. За да не се видим повече. - Дадено, бебе.
Да се залавяме за работа. Хайде!
Отклони се. - Не!
Тук не пише нищо за ново пале. Няма ли да поработиш?
Зает съм да делегирам. Вътре е!
Какво ще правим, като открием новото пале? Ще пратим бебе нинджите?
Нещо по-добро. Ще напиша идеалното резюме.
Бум! - Бум! Чакай. Какво е резюме?
Пишеш резюме на някого, за да му дадеш информация.
Планът ти е да напишеш доклад?
Скучнотия! - Не, Темпълтън!
Резюмета се пишат за важни неща. Те могат да съберат хората.
То може да е повик за война, манифест, поема.
Резюмето може да промени света.
Като го казваш така, все още звучи скучно!
Ще се научиш, хлапе.
Чакай малко. Това е! - Кое?
Виж! "Заведи детето си на работното място".
Хората водят децата си, където работят? Защо?
Защото е страхотно. - Отвратително е!
Така може да влезем в "Палекорп" и да узнаем какво е новото пале.
Няма смисъл. Наказан си. Вашите няма да ни отведат никъде.
Прав си. Смятат, че се мразим. - "Мразя" е силна дума.
Правилна е, но все пак... - Трябва да ги убедим, че сме братя.
Ясно. - Че се...
Шляеме заедно? - Не.
Харесваме се? - Не. Че се...
Не! Няма начин! Нали не искаш да кажеш...
Че се обичаме.
Повърнах спагетка и го глътнах.
Идва пуф-паф влакът. - Не! Спри влака!
Сякаш вече е било ядено. - Кой е там? Имам ракета!
Какво става тук? - Просто храня бебето.
Наблюдават ни.
Добре. - Добре.
На ти пуф-паф!
Не нося морски дрехи! Дори не е петък! - Хайде! Ще го облечеш!
Ще ме накараш ли? Не можеш, глупецо!
Какво ми стори? - Върни се!
Няма начин! - Хайде!
Тим, какво правиш тук? - Каква е тази врява?
Не е ли очарователен?
Имам униформа и за теб. - Какво?
Гадна работа, а? - Усмивка!
Усмихни се за снимка. - Кара ме да изглеждам слаб.
Кой го е гъдел? Тук? - Не ми действа. Безчувствен съм там.
Хайде! Всеки има места, на които ги е гъдел.
Ела да видиш. Тихо!
"След това Хензел и Гретел вкарали злата стара женица във фурната
и безбожната вещица е била изгорена до смърт."
Да се изясним - историята е за канибализъм и да изгориш хора живи.
Да. - Нищо чудно, че децата са сбъркани!
Уморително е да сме в разбирателство. - Да.
Да бе видял изражението си на снимката.
Не съм свикнал да ме гъдълкат. Веднъж на тиймбилдинг, но знаеш как е.
Какво? Никога не са те гъдълкали? Ами родилите ти?
Съжалявам. Забравих. Нямаш родители, нали?
Тим, може да изглеждам като бебе, но съм роден като възрастен.
Не мога да си представя да не си дете. Пропуснал си цялото си детство.
Нямало е някой, който да те обича?
Няма как да ти липсва нещо, което си нямал.
Ставай, хобитче! - Тим, ставай.
Събуди се. - Какво? Уволнен ли съм?
Не, закъсняваш за работа. Днес ще те водим на работата ни.
Официално вече не си наказан. - Наистина?
Да. - Може ли и бебето да дойде?
Не виждам причина да не дойде. - Да! Да! Да!
Де да бях така развълнуван за работа. - Шпатулата ми.
О, да! Бебе в колата
Господа, добре дошли в "Палекорп".
Страхотно! - Тим, виж. Имат си басейн с палета.
Много хигиенично, а? - Искаш ли снимка с Пийт?
Не, мерси. Ще стресне бебето. - Не го изпускай от поглед.
Тим, с баща ти имаме работа. Ще дойдеш ли в офиса с нас?
Ще оставим брат ти при палетата, докато бъдем само с теб.
Само с мен? - Не ти отделяхме време както преди.
Какво ще кажеш?
Не, мерси. По-добре да бъда с бебето.
Много мило. - Мило.
Браво! Не забравяш мисията, Темпълтън. Откриваме палето и се прибирам вкъщи.
Стойте в "Зоната на палетата". - Добре. Чао.
Там ще открием тайната за новото пале. - Няма да минем през тази врата.
Не тази врата!
Кучешката вратичка. - Но как ще преодолеем охраната?
Не, не, не! Няма начин! Не!
Сърбящи плюшени кучешки гащи!
Какво сладко пале...
Деца! - Наведи се.
На четири крака!
Не са ме унижавали така през живота ми!
Дръжте!
Какво правя?
О, не!
Да!
Добро момче. Не, няма да хапеш!
Тимъти Темпълтън, офис нинджа.
Насам. - Какво има?
Трябва да е тук вътре. - Сякаш ни умолява да влезем вътре.
Това е доста бумащина.
Мислих, че палетата нарязват цялата документация.
Става зловещо. - Дойдох да взема душата ти.
Престани! - Чакай!
Това е папката с информацията. - Видя ли? Бях прав.
Не! Виждал съм го някъде. Трябва да я подменим с друго.
Прав си. С друга папка. - Да, но със същата тежина.
За да я поставим на същото място. - Със същото тегло.
Вече го каза. - Знам. Удари ме два пъти.
Направи ги три. Чакай! Мисля, че видях една тук.
Кафява опаковъчна хартия, пресовани ръбове, 1,4 кг. Не! 1,3 кг.
Чакай!
Вече е идеално.
Да!
Мисля, че трябва да бягаме. - Да, но е адски хипнотизиращо.
Искам да видя как свършва. - И аз.
Не свърши добре.
"Хванах ви!" - Какво?
Какво?
Благодаря, че наминахте, деца. - Франсис Франсис?
Запознали сте се с големия ми брат. Не е от разговорливите.
Даже изобщо не говори. - Ще си сложиш ли пак кучешката глава?
Какво е всичко това? - Изненада!
Биберон на "Бебекорп"? Откъде го взе?
Не ме ли разпозна? Може би ще ме познаеш като млад.
Супер грамадното бебе бос?
Вие сте един и същи човек?
Само че сега си по-стар и сбръчкан.
Така не бива. - Ти бе моят герой. Как се озова тук?
Знаеш ли какво правя с децата, които ме разпитват много? Юджийн!
Прочитам им историята ми.
И пека бисквитки.
Юджийн, столът ми.
Всичко започнало в "Бебекорп" преди много време.
Бях отличен изп. директор, запътил се към върха.
Всички ме обичаха. Дадоха ми повишение и ъгловия офис.
Дори си имах собствено... - Гърненце!
Имах всичко, но един ден открих нещо ужасяващо.
Бях остарял. Формулата вече не действаше.
Оказа се, че имам лактозна нетолерантност.
Не! - Да! Бордът на директорите ме викна.
Кои са те? - Най-големите босове.
Мислих, че ме обичат, но ме замениха с нов.
С по-млад. - Ужасно.
Изведнъж тя получи цялата любов и внимание.
Знаеш какво е чувството, нали, Тим? Боли, нали?
Да, боли.
Какво стана после? - Ами...
Уволниха ме! И ми отнеха специалната формула!
След това ме пратиха долу, за да живея със семейство!
О, Франсис, не! - "Бебекорп" ме предадоха.
Най-накрая ще си отмъстя с...
Вечното пале! - Това ли е?
О, не. Представете си пале, което не остарява.
Пале, което си остава пале завинаги.
Когато пратя вечните ми палета по целия свят,
ще бъдат толкова очарователни… - Колко е сладко!
Никой повече няма да иска бебе!
Това ще е краят за "Бебекорп".
Моля ти се! Неостаряващо пале? Това е невъзможно, нали?
Беше невъзможно, докато не ми донесе ключовата съставка.
Тайната ми формула! - Моя е!
Само моя си е! - Не!
Донесохте ми едничкото нещо, с което да разруша "Бебекорп".
Не! - Да! Влязохте право в капана ми.
Няма да ти се размине! - Да!
Какво? На кого ще кажеш, Тим? На родителите си?
Къде са? - Бяха в "Зоната на палетата".
Отвеждам ги с мен в Лас Вегас, затова не ми се пречкайте.
Не искам да бъдат заличени.
Няма да ни оставят сами. - Дали?
Изчакайте да се запознаят с дипломирания експерт за деца.
О, не!
Не се тревожете. - Само за една нощ е.
Ще се върнем, докато се усетите. - А и ви оставяме в добри ръце.
Точно така. Юджийния е идеална във всичко.
Не! Моля ви, не отивайте с него. Франсис Франсис опитва…
Повярвайте ми, Юджийния няма да ги изпусне от поглед.
Нито за миг. - Това е много успокоително.
Сега ги виждате, а сега не.
Чао-чао!
Към летището!
Свърши се. Край с мен. Какво ще правим, Темпълтън?
Трябва да спрем Франсис Франсис, преди самолетът да отлети.
Да! Но как ще преминем страшната Мери Попинс?
Трябва да може да сторим нещо.
Не е толкова зле.
Добре ли си?
Какво ти има?
Не ме гледай!
О, не! Без формулата ще се превърна в нормално бебе!
Гугу-гага! И всичко това. - О, не!
Гадост!
Аз съм тиктакаща бебешка бомба!
Ще се превърна в повръщащо и акащо безпомощно бебе!
Я чакай малко! Хрумна ми нещо. - Какво?
Имал съм доста детегледачки. Всички се страхуват от едно нещо.
Тайната съставка за направата на идеалните бутерки е щипка...
Г-н Детегледачка! Мисля, че бебето е болно!
Трябва да сториш нещо!
Ужасно!
Направо вкуснотийка!
Гадост! Влезе в устата ти! И в моята влезе!
Мисля, че ще повърна!
На ти!
След час самолетът ще отлети! - Да вземем колелото.
Колелото? Не съм сигурен...
Движение! - Добре, но чакай тук.
Къде отиваш? - Винаги носи каска.
Чао-чао, тоалетна тиква!
Няма да ни хванеш!
Стейси! Стейси, обади се!
Стига, Стейси. - Ти ли си, шефе?
Код червено! Гони ме убиец детегледач. Събери екипа!
Дадено, шефе! - Здравей!
Код червено! - Ясно.
Код червено! Имаме код червено!
Какво правиш? Хайде? - Ще пресечем на червено!
Ето! Ще платя глобата ти! Хайде!
Изплъзнахме му се! - Не сме успели!
Силата на цветята!
Това е моето момче!
Играчката ми!
Бръм! Бръм! Бръм!
Тим, давай по-бързо! - Не мога.
Напротив. Можеш го, Тим. Гледай само напред, синко.
Дупето горе! Върти бясно педалите! Или ще газиш наред, или теб ще газят!
Добре!
Не мога да карам без помощни колелца!
Независимо дали мислиш, че можеш, прав си.
Какви ги бръщолевиш? - Пътят към успеха не е права линия.
По-скоро е бясно пътуване в бурно море.
А ти си капитан на кораба и опитомяваш бесния океан.
Аз съм капитан и опитомявам океана!
Добре! - Ще нацеля дърво!
Целиш ли се в провала, ще успееш. Не се цели в провала!
Правя го! - Успехът стане ли навик, е лесно.
Надолнище! - Виж! Ето ги мама и татко.
Влак! - Пуф-паф!
Темпълтън, спри! Какво правиш?
Ще успеем! - Нямам цитат за това!
Успя! - Ние успяхме!
И то без помощните колелца.
Варда! - Има бебе на колелото!
Дръж си памперса! Залегни и се прикрий!
Почакай, друже! - Обстойна проверка!
Ето ги! Мамо! Татко! - Не бързай толкова!
О, не!
Темпълтън! - Съжалявам.
Къде отиде?
О, не! Не отново! Не сега!
Какво?
Не! - Хайде!
Мисля, че изядох 1,75 долара. - Извинете! Пазете се! Мамо! Татко!
Побързайте, за да не изпуснем полета!
Недей! - Предупредих ви!
Чакай!
Не! Мамо! Татко! Спрете!
Не! - Не, не, не!
Заминаха.
Провалих се.
Щях да ги стигна, ако не се бях върнал за теб.
Какво? Щяхме да дойдем много по-рано, ако знаеше как да караш нормално.
Няма да спрем пускането на палето. - Не ми пука? Нашите са в опасност.
Но на мен ми пука! "Бебекорп" ще излезе от бизнеса.
Само за това говориш, а не знаеш какво е да имаш семейство.
А ти - да имаш работа. - Ти не знаеш нищо!
За гушки, приказки за лека нощ или песни.
Моля ти се! Спри да се правиш на бебе! - Ти си бебе!
Върни си думите! - Живеех си добре преди теб.
Чувството е общо. Искаше ми се да не те бях срещал.
Искаше ми се никога не се бе раждал!
Къде отиваш?
Добре!
Гарга грачи грозно през нощта.
Научи се да летиш с тези скършени криле.
През целия си живот
чакаш този миг да настъпи.
Молим Тимъти Темпълтън да вдигне белия телефон.
Тимъти Лесли Темпълтън, моля да вдигнете белия телефон.
Лесли!
Ало? - Аз съм. Не затваряй, Тим.
Тим, не бях роден. А бях назначен.
Как така? - "Бебекорп" е едничкият ми дом.
Прав си. Не знам какво е да имаш семейство.
Но ме е грижа. - Така ли?
Да. Можем да го сторим само ако спрем Франсис Франсис.
Да. - Не мога да го сторя без теб, Тим.
Нуждая се от теб. - Предполагам, че сме добър екип.
Не, буквално не мога да стигна дръжките на вратите.
Вярно. - Спокойно, Тим. Ще спасим вашите.
И компанията ти. Но как сега ще стигнем във Вегас?
Ще ни трябва чудо.
Последвай Елвис. - Защо?
Където има Елвис, там е и Вегас. - Ето още един.
И още един. - Те са навсякъде!
Тим, това е полетът ни. - А това е билетът ни.
Не бъди жесток! - Съжалявам.
Много благодаря!
Здравей. - Здравей.
Бейби, подай ми билета си, моля. - Един момент.
О, не! Бил е откраднат! - Представя се за имитатор на Елвис?
Ето го! - Какво?
Спри! Духът на Елвис!
Трябва да открием места. - Ела насам!
Какво е това място? - Това е първа класа, Темпълтън.
Защо е празна? - Не могат да си я позволят.
Затова е толкова чудничка.
Аз съм капитан Рос. Дами и господа, и хора в икономична класа,
затегнете коланите. Ще отлитаме.
Какво има, Темпълтън?
Нашите ме държаха за ръка при излитане.
Стоковата борса е луднала днес.
Дами и господа, пак е капитан Рос. Вече може да свалите коланите.
Какво правите тук, момчета?
Ние сме децата на капитан Рос. Той ни каза да останем тук.
Искате ли нещо специално?
Каквото и да е? - Да.
Франсис Франсис, вече няма да отвличаш родителите на Едноокия Тим.
Моля ти се. Де да беше толкова лесно. - Какъв е планът ти?
Няма да напишеш резюме, нали?
Не. - Нямал си детство. Пробвай се.
Не. - Забавно е. Да те вкараме в роля.
Чувствам се глупаво. - Давай. Кажи му нещо гадно.
Добре.
Значи си ходил в общински колеж, а? Не знам.
Продължавай. - И ти стиска да ми искаш бонус?
Видя ли? Хвана му цаката.
Ти да видиш! Интервюто ти за напускане приключи.
Това беше доста добро. - Кой беше този?
Капитанът. - Какво?
Ангард!
Бум!
Пази си гърба!
Избягвам, парирам и атакувам. - Звучи като адвокатска фирма.
Добър опит! Внимавай! - Уволнен си!
Ето ти компенсациите!
Не трябва да завършваш с този вой. - Така ли?
Трябва да завършиш с този. - Ясно.
Това беше страхотно. - Мерси. Просто се носих по течението.
Дами, господа и в икономичната класа, отляво ще видите,
че приближаваме забележителния Лас Вегас.
Земя на хоризонта! - Разбрано, моряко!
Чао, тате. Мерси за полета. - Чао. Какво?
Отиваме ли в хотел "Хартбрейк"? - Да.
И аз. - И аз.
Трябва да стигнем до сбирката. - Да си викнем такси?
Изхабих си служебните пари. Това е в нашия стил.
Ясно. - Извинете, дами.
Може ли да ни откарате у дома? Джими е болен. Трябва му скъпо лекарство.
Къде живееш, сладкишче? - В центъра за събрания.
Чао, сладкишче! - Приятно женско парти!
Мацките обожават бебета.
Хората от Лонг Айлънд не знаят как се прави студен чай.
Не! Как ще открием родителите ми тук?
Тим, натам! - Къде е "Палекорп"?
"Палекорп"? Ето го, открих го!
Но как... Къде отиде?
Не отново! Стига! Нуждая се от теб!
Върнах се!
Какво става?
Ще пуснем чисто ново пале на всеки континент, във всяка държава.
Ще превземем света сърце по сърце.
Тим, ето ги! - Мамо! Татко!
Пале, което не пораства. И никога не остарява.
Пале, което си остава пале завинаги.
Представям ви едничкото, което някога ще обичате...
Вечното пале!
Мамо?
Прикрий си очите, Темпълтън!
Какво правиш тук? - Мамо! Татко!
А те какво правят тук? - Защо Тим и бебето са тук?
Какво правят всички тук? - Какво става?
Хвана родителите ми! - Всъщност сме тук… Хвани ги!
Хвани ги! Вземете си Вечно пале!
Трябва да отидем зад сцената.
Оттам.
Бягай!
Давай!
Ляво, дясно!
Да!
Пръц! Нааках се!
Виж само тази формула.
Ето така се пуска продукт. - О, не!
Слага ги под ракетата!
Елвис напусна сградата!
Мамо! Татко! Идвам!
Браво, момче! Давай, Тим!
Пускането започнато. - Ще пусна Вечните си палета
и не може да ми попречите! - Не!
"Бебекорп" открадна цялата любов към мен. Сега ще я взема от тях.
Ти ме разбираш. Беше заменен като мен.
Не! Не съм като теб! - Нехранимайко!
Пусни родителите ни! Неговите! Родителите!
Да! - Можеше пак да получиш любовта им.
Но прецака шанса си. Оставяш бебето да те командори.
Той не работи за мен. - Ние сме партньори.
Нямам гъдел. Къде е бебето?
Всеки го е гъдел някъде. - Ушите ми! Спри!
Малки нехранимайковци!
Нито ти, нито който и да е, ще попречите на отмъщението ми.
Свърши се с "Бебекорп". Аз победих!
Грешка! Не трябва да завършваш с този вой!
Точно така! - Трябва да завършиш с този вой!
Ангард!
Уволнен си! - А това са компенсациите ти!
На ти, долен разбойник! - Една минута до пускането!
Помощ! - Има ли някой?
Тим, какво правиш?
Мамо, татко, идвам! - Тим, ти ли си?
Спокойно! Ще се справя. - Добре ли си?
А бебето? - Екстра си е.
Кой беше това? - Аз. Бебето си е екстра.
Не поддава! - Какво става?
Чакай. Знам къде да преместя нашите. - Как?
Ще използвам палетата. - Нагоре. Трябва да ме издигнеш.
Ами ако пак станеш бебе? - Ще съм добре. Добре. Добре.
Добре! Ще съм добре. - Дръж си памперса!
Движим се! - Мамо, татко, дръжте се!
30 секунди до пускането. - О, не! Чакай!
Дръж се! - Измъкни родителите си, Тим.
Трябва да скочиш. Лесно е, сякаш хапваш торта.
Не! Няма торта! Слизай!
Не плачи. Съжалявам. Моля те, не плачи.
20 секунди до пускането.
15 секунди до пускането.
Гарга грачи грозно през нощта.
Научи се да летиш с тези скършени криле.
През целия си живот
чакаш този миг да настъпи.
Хванах те. - Две, едно. Пускане!
Да!
Още ли си тук?
Какво стана? Победихме ли? Да! - Да. Победихме.
Победна дрямка.
Съсипахте всичко!
Не е честно! - Това не е наред.
Сега вече ще си платите! - Сбий се с някой с твоя размер.
Какво?
Юджийн, пусни ме! Чу ли ме? Аз съм твоят бос!
Този път ще го отгледаме правилно.
Сигурен съм, че ще се развие добре.
Тим, какво става? - Мамо, татко, дръжте се!
Да! - Тим!
Добре ли си? - Да. Добре сме.
Спаси ни. - Ти си нашият герой.
И страхотен голям брат.
Много обичаме и двама ви. - И двамата?
С цялото си сърце.
Да се приберем у дома.
Как изглеждам?
Идеално.
Екип, браво.
Стейси, с това писмо ще влезеш във всяко училище.
Детска градина? - Да. Ако има нещо друго…
Повишение? - Стейси, не ти се плаща.
Триколка? Бонбонки? - Кънки. Близалка.
Имаме сделка.
Най-добрият бос на света. - И не се водете винаги по логото ни.
Може да имате собствено мнение. - Ужасно предложение!
За това отношение говоря. - Дадено!
Ти си човекът! - Абсолютно!
Заповядай, големец. Заслужи си я.
Искаш да ме гушнеш, нали?
И ти ще ми липсваш, приятел. Добре.
Ето така. - Всичко ще е наред, големец.
Справи се. - Не. Ние се справихме.
Между другото, честито за повишението.
Ъгловият офис, личното ти гърненце. Всичко това.
Ами ти? Получи родителите си само за себе си.
Какво ще кажа на нашите, след като си тръгнеш?
Спокойно. "Бебекорп" има процедура за такива ситуации.
Ще е, сякаш никога не съм се родил.
Замалко да забравя.
Стига бе! Лам-Лам! Поправил си я!
Да! Като нова е. Корава е.
И двамата получихме каквото искаме. - Всеки е победител.
Вероятно трябва да... - О, да.
И да ходиш на училище. - Нямам избор.
Да, вярно.
Чао, Тим. - Чао.
Вярно.
Както си дойде, така и си замина. - Чао.
Най-накрая животът ми беше отново идеален.
Забрави за бебето. - Забрави за бебето.
Опа! Извинявай, големец.
Изненада! Нашият герой!
Ти си повишен!
Забрави за бебето?
Не, мерси. Така съм си добре. - Добре тогава.
"Скъпо бебе бос, обикновено не пиша особено,
но сега знам, че резюметата са много важни неща.
Не съм ходил в бизнес училище, но научих да деля в детската градина.
Ако няма достатъчно любов за двама ни, аз ще ти дам цялата моя.
Бих искал да ти предложа работа. Ще е тежка и няма да се плаща.
Но добрата новина е, че никога няма да бъдеш уволнен.
Обещавам ти, че всяка сутрин, като се събудиш, ще съм до теб.
Докато вечеряме, на Коледа, и на всеки рожден ден ще съм там.
Година подир година.
Ще остареем заедно.
И с теб винаги ще бъдем братя. Винаги!"
Семейство
Ставай, хобитче. 7 сутринта е.
Няма смисъл, Гандалф. - Има. 7 сутринта е.
Имам една работа за вършене, а ти така да ме затрудняваш.
Няма проблем, хобитче. И аз понякога се обърквам.
Особено като се сменя часът. Пролетта с час напред, зимата - назад.
В кралството ми няма календар. Няма пролет, а само мрак и зима!
Аз изобщо не съм объркан, Гандалф. Просто той ми липсва.
Тим, виж кой е тук.
Това е новото ти бебе... - Братче!
Тук си! - Полека!
Ти се върна!
Поздрави Теодор Линдзи Темпълтън. - Линдзи!
Кой го е гъдел? - Заповядай.
Това е историята ми.
Нашата история.
За мое щастие и това на брат ми, имаше щастлив край.
Това истинска историята ли е, тате? - Миличка, аз така я помня.
Но знаеш ли какво разбрах? Има достатъчно любов за всички.
Дори за мен? - Особено за теб.
Попитай чичо ти Тед. - Чух, че ще имаш малка сестричка.
Исках кон. - Ето. Вземи си кон.
Гордея се с теб, Лесли. - И аз се гордея с теб, Линдзи.
Здравей, бебе сестричке.
Момчета, време е за лягане. - Стига, мамо. Само още малко.
Добре.
Ставайте, хобитчета. Време е да тръгвате.
Отивайте и живейте простите си животчета! Да ви няма!