По мотиви от едноименната поема на Хари Мартинсон
А Н И А Р А
Не! - Той ще дойде по-късно.
Ще помахаш ли на Земята? - Не.
Ще ти се иска да си го направил.
Кажи довиждане на Земята. Довиждане, Земя.
Започваме скачване с "Аниара".
Моля, останете със закопчани колани до изгасяне на светлинния сигнал.
Обърнете внимание, че контейнерите не са достъпни по време на пътуването.
Надяваме се, че изкачването до "Аниара" е било приятно
и ви пожелаваме щастлив нов живот на Марс.
Извинете. Работя тук.
Здравейте.
Носова част
"Мима"
Добре дошли на борда на "Аниара".
Свръхмодерен транспортен кораб,
който ще ви отведе от Земята до Марс за три седмици.
Въздухът, който дишаме тук, е напълно естествен.
Той се произвежда във фермите ни за водорасли.
Нашите 21 ресторанта...
...разполагаме също със спа център, солариум...
Нищо няма да ви липсва.
Моля да легнете със закопчани колани, докато гравитационното натоварване
се адаптира към скоростта ни.
Всички комуникационни системи ще бъдат прекъснати,
до достигане на дестинацията ни.
Здравейте! Значи сте в моята кабина?
Да. Цял живот служа, а нямам самостоятелна кабина.
Така се отнасят тук с астрономите.
Да. Напуснах хората на Земята, за да имам собствен гардероб.
Не ме интересуват. Ако ще да умрат в жегата.
Само се шегувах. - Аз не.
Хората никога не са ме впечатлявали. - Съжалявам да го чуя, но...
Изглежда се радвате на книги. - Заех горните рафтове.
Нали не хъркате? - Не.
Може би малко.
Тогава ще сменя кабините на връщане.
По дяволите!
Час 1
РУТИННО ПЪТУВАНЕ
Говори вашият капитан Шефоне.
Пътуваме със скорост 64 километра в секунда.
Очакваме да се скачим с космическия лифт "Валис маринерис"
след 23 дни, 7 часа и 25 минути.
Този костюм е като скафандър. - Не е много дизайнерски.
Предполагам, че нямате други, затова ще взема размер XL.
Моля, опаковайте го.
Да ви представя ли зала "Мима"? - Ще пропусна, благодаря.
Желаете ли представяне на зала "Мима"?
Не, благодаря. - Добре тогава. Да започваме.
Аз се казвам Ем-Ар. Работя като мимароб на "Аниара".
Кратка история: "Мима" е създадена
за първите заселници на Марс, които...
Накратко, тя ни пренася на Земята, каквато тя беше някога.
Ще влезем ли? Хайде, елате.
Ако наведете глава надолу... Другите изчакайте.
Става по-интензивно.
Имате ли нещо против да погледна?
Сега вдигнете глава.
Това, което виждате, е лично за вас,
тъй като "Мима" има достъп до вашата памет.
Нека ви обясня как да използвате това пространство.
След като потънете в образите, няма да усещате...
Започваме стабилизиране. Две, едно...
Прегряване в реактор "Саба". - Изчакайте охлаждане.
Минаваме през поле SARI-17! - Върнете се в курса.
Хондо, върни ни в курса.
Хондо! - Маневра за връщане в курса.
Какво стана? - Не знам, но не се притеснявайте.
Легнете на възглавница "Мима".
Можете да лежите тук, колкото искате.
Какво стана? - Нямам представа.
Изхвърляме ядрено гориво. - Добре.
Състояние на резервната система? - Техниците я проверяват.
Разбрано. Исигел, курсът?
Поле SARI-16, ъгъл YKO-9. Пред нас е съзвездието Лира.
Разбрано.
Спокойно! Всичко е под контрол.
Не се движете. Стойте спокойно.
Всичко е наред.
Имате ли нужда от помощ?
Важно съобщение от капитан Шефоне
Очаквайте изявление на живо от капитан Шефоне.
То ще бъде предавано по всички устройства.
Извинете, ще се преместите ли с едно място?
Добър вечер, уважаеми пасажери.
Претърпяхме инцидент и разбирам безпокойството ви.
Ще мина направо на въпроса.
Случи се нещо крайно необичайно.
Трябваше да направим аварийна маневра, за да избегнем сблъсък с отломки.
Това ни спаси.
Но реакторът ни понесе удар и винт проби корпуса.
Възникна пожар и нямахме друг избор, освен да изхвърлим горивото си.
Това означава, че вече не можем да управляваме "Аниара".
Излязохме извън курс и не можем да се върнем.
Но бъдете спокойни.
Ще използваме гравитацията на небесно тяло пред нас,
за да се върнем в курса.
Не мога да ви кажа кога точно ще се случи това.
Трябва да имате готовност, че може да отнеме...
две или повече години.
Извинете. Трябваше да стигнем за три седмици.
Опасявам се, че настъпи промяна. Слушайте капитана.
Казах на сина си, че ще съм там за четвъртия му рожден ден.
Разбира се, ще бъдете обезщетени като пристигнем.
Но дотогава трябва да си помагаме.
Помнете, че имаме за какво да сме благодарни.
Никой не пострада и пътят е пред нас.
В този смисъл, имахме късмет.
Идвам.
Ела тук.
Чабиба ли й беше името? - Не, това съм аз. Тя е Либидел.
Либидел? Чуй ме. Остави образите просто да дойдат.
Наведи главата си и те ще се появят веднага.
Дишай бавно.
Легни тук. Така.
Ще ви уведомя като имам повече информация.
Междувременно се възползвайте от осигурената лека закуска.
Храната е предоставена с любезното съдействие на капитана.
Кога можем да увеличим добива на водорасли, за да покрием нуждите?
Веднага. Това няма да натовари кислородната система.
А ресторантите? Кога ще свършат провизиите?
Зависи, но до два месеца ще усетим разликата.
Въпреки водораслите? - Ще оцелеем с тях, но не са вкусни.
Как си? - Добре.
Изглежда се справяш.
Всъщност мен никой не ме чака.
Нямаш ли семейство? - Не. Никой жив.
Имаш "Мима".
Теб чака ли те някой? - Разделихме се.
След 31 години семеен живот. - Не може да бъде!
Какво? - Извинявай! Прозвуча така дълго.
Разбира се, 31 години са много време.
Как така приключи? - Не знам.
Трудно е да се каже, когато си част от обстоятелствата.
Да. Права си за това. - Трябва да погледнеш отстрани.
Изглежда сега ще имам време да го направя.
Попитай ме пак след няколко години.
Седмица 3
БЕЗ КАРТА
Извинете. Как да стигна до зала "Мима"?
Когато сте вътре в образите, няма да усещате тялото си.
Ето защо трябва да лежите върху това.
Така може да прекарате часове.
Хей! Не може да влизате тук! Веднага се връщам.
Тук ходим боси! Първо трябва да минете през инструкция.
Съжалявам.
Легнете с лицето надолу и просто се отпуснете.
Сега легнете. Нека да взема очилата ви.
Трябва да говоря с капитана. - Зает е. За какво става дума?
Изминалата седмица имах посетители колкото за цяло пътуване.
Имам нужда от асистенти. - Ще му предам.
Ще имат нужда от обучение. - Ще запиша.
Знаете ли колко време остава, докато обърнем?
И ти ли не можеш да спиш? - Да.
Извинявай!
Може ли да те попитам нещо като астроном?
Питай. - Кое небесно тяло ще заобиколим?
Какво каза? - Нищо.
Защото не очаквам нищо.
Добре. Мислех, че си наясно. - Така е.
Отговорът е: "нито едно". - Нито едно?
Да.
Какво? - Няма тяло, на което да обърнем.
Шегуваш ли се? - GM-54 е най-близо до нас,
но няма да достигнем неговата маса.
Пилотите сигурно са го разбрали.
Не разбирам какво правят на мостика.
Ще изключиш ли светлината?
Моля те, изключи светлината.
Какво правите? Видяхме как го блъснахте.
Пуснете го! - Може ли да мина?
Извинете. Аз работя тук. Извинете ме.
Това е вид паническа атака или психоза.
Здравейте.
Работя като мимароб и искам да дойдеш с мен.
Той пита дали си дявол?
Една жена в планетариума му казала, че е астроном и знае...
Казала, че няма да можем да обърнем.
Това не е вярно.
Кажи му...
Кажи му да дойде с мен. Обещавам да се почувства по-добре.
Какъв според вас е животът на Марс? Някакъв рай ли?
Не е.
Студено е. Нищо не расте, освен ето толкова малко лале.
Да преведа ли?
Просто му кажете, че и тук можем да живеем.
Още малко напред. Оттук.
Трябва да наведете глава. Наведете я.
Тук.
Ще трябва да се върнете друг път.
Не!
Наистина имам нужда от помощ. Посетителите са много.
Трябва да обуча асистентите да устояват на образите.
Звучи разумно.
От колко имаш нужда? - Колко?
Колко човека? - Да. Пет или шест.
Хората ще полудеят, като научат, че никога няма да можем...
Какво няма да можем?
Кой ти каза това?
Добре. Ще ти дам осем човека.
Благодаря.
След като пътниците свикнат да ядат водорасли,
ще огласим публично ситуацията. Факт е, че...
Кое е факт? - Създадохме собствена планета тук.
Година 3
ЮРГ
Танцувайте юрг.
Как се казваш?
Как? - Дейси!
Стига, не се разсейвай.
Какво? - Върни се при мен.
Какво? - Довърши сам.
Важно съобщение за всички пътници.
Предлагаме двойни точки за нови служители в плантацията за водорасли.
Запишете се на най-близката регистратура.
Отврат.
Сулфат?
Нищо не усещам. - Смърди.
Имаме нужда от повече хора в станцията за пречистване на вода.
Мамка му! - Това не е хубаво.
Цялата ни храна идва оттук.
Влезте.
Продължете напред.
Вижте този красив цвят.
Ако е кафяво, не е добре. Трябва да се измие.
Продължаваме ли? Да отидем в съседната стая.
Виждате ли? Тези са добри.
Единственото трудно в тази работа е ставането сутрин.
Благодаря. - Благодаря ти.
Благодаря ти. - Благодаря. Ще се видим утре.
Красива е. - Това е дърво, патица и море.
Дали може да остана още малко? - Съжалявам. Не.
А ако прехвърля точки в картата ви? - Съжалявам. Елате утре.
Добре тогава. - Благодаря.
Благодаря ти. - За нищо.
Може ли за момент?
Момчето, с което ме видя сутринта...
не означава нищо.
Исках да го знаеш.
В живота има много трудности, но това е нищо.
Просто не я разбирам. Сякаш няма емоции.
Трябва да разбереш, че пилотите са такива.
Падат си малко фаталисти. - Какво?
Те са експерти в потискането на емоциите.
Исигел може да е влюбена?
Най-голямата глупост в живота. - Какво? Да си влюбен е глупост?
Всичко, което правим, е толкова повърхностно.
Толкова е маловажно, толкова безсмислено.
Виждаш ли това балонче?
Ако то е "Аниара",
може би ще разбереш колко необятен е космосът.
Балончето всъщност се движи през стъклото.
Безкрайно бавно.
Ние се движим по същия начин.
Дори скоростта ни да е много голяма,
ще е сякаш стоим неподвижно.
Това сме ние - малко балонче в чашата на Бог.
Добре дошли.
Добро утро. - Добро утро.
Добре дошли!
Какво правиш?
Моля?
3-VEB се бори със срама.
Когато страхът избухва вътре, ужасът излиза навън.
Освободи ме от видението.
Всичко е наред.
Съжалявам, но днес ще трябва да затворя по-рано.
Не можете просто да ни отпратите.
Какво става? - Тя ни връща! Не можем да влезем.
Разотивайте се.
Какво си мислиш, че правиш?
Седни. Сядай!
Как можа да изхвърлиш хората? - "Мима" трябва да почива.
Откъде знаеш? - Тя ми каза.
Тя ти каза? - Да. Притеснително е, че проговори.
Тя вижда спомените на всички хора... - Знам как работи "Мима".
Хората започват да виждат ужасни неща.
Трябва да затворя за седмица, дори месец.
Това е твърде прибързано. Системата работи.
Хората работят и допринасят.
Няма да променяме нищо или да спираме "Мима".
Ясно ли е? - Неконтролируемо е.
Махай се оттук.
Излез!
...съзнанието ми се разкъсва...
Чувам плача им. Техните тъжни ридания.
Виждам гранитите, нажежени до бяло...
Разбираш ли нещо? - Тревожа се за болката им.
Повече от всичко, искам мир.
Ще спра образите си.
Има защита от почти всичко...
Спрете! Не може да влизате! Спрете!
Но няма защита от човечеството.
Излезте!
Не може да влизате!
...удължаване на секундата, в която се пръсваш.
Когато страхът избухва вътре, ужасът излиза навън.
Мима! - Колко мрачно е унищожението.
Не!
Невероятно.
Мимаробът е била там през нощта и само тя е имала достъп до "Мима".
Как е могла?
Исигел ли е идвала?
Натъкнах се на нея в коридора.
Трябва да се върна. - Говори се, че ще те накажат.
Наказание? - Да.
Не може да обвинявате мимароба. Вината не е нейна.
Ще ти кажа две неща. Можем да правим, каквото поискаме.
Второ, имаше множество оплаквания към нея.
Какво е направила? - Заключила се и саботирала "Мима".
Знаеш, че това не е вярно.
Не съм те виждал така разстроена. Все пак тук има сърце...
Спрете я!
Отиваме към нейната кабина.
Тя е в 3151.
Хей! Искаме само да поговорим!
Какво правиш? Спри!
Активация на аварийното спиране.
Операторът е уведомен и ще пристигне скоро.
Година 4
КУЛТОВЕ
Ела по-близо. Дай ни светлина.
Написал е следното:
"Тялото ми да бъде погребано в гроба на Светлината."
Какво означава това?
Изглежда се е страхувал от космоса.
Какъв е броят на самоубийствата? - Четиридесет и осем.
Само този месец? - Да.
Това включва ли семейството в 32-ра? - Да.
Ти.
Ти... И ти.
Да тръгваме!
Хайде, влизайте. Влез! Влез!
Имаме нужда от персонал. Връщате се на работа.
Водорасли. Дезоксидация. Водорасли.
Можеш да останеш тук долу. От теб зависи.
Вземи го! Хайде!
Моля те, Исигел.
Връщаш се в логистиката.
Ем-Ар, ти ще преподаваш.
Фокусираме се върху децата с талант в тензорната теория.
Намерете си униформи и ни накарайте да се гордеем.
Как ти мина през ума да останеш там долу?
Имам си принципи. - Не думай.
Да поговорим за изкуствената гравитация.
"С теорията за петия тензор успяхме да надхитрим гравитацията.
Преди това опитвахме да работим с вектори,
или по-ефективният начин - да изтласкаме корабите извън полетата,
използвайки силови модулации."
Прости ни! Прости ни!
Прости ни!
Победих!
Здравей.
Либидел иска ти да носиш фенера.
Либидел и нейните либидели.
Не те разбрах. Какво? - Либидел и нейните либидели.
Ще канонизираме "Мима". - Какво?
Ще канонизираме "Мима".
Ще направим хор на гроба й.
И после? Ще ме принесете в жертва за убийството на "Мима"?
"Мима" се самоуби.
Тя умря от мъка.
Умря от мъка.
Трябва да дойдеш с нас.
"Мима", молим се на гроба ти.
"Мима"... - Нашият ден на дните.
Година 5
ИЗЧИСЛЕНИЕ
Какво каза?
Няма надежда.
Тук няма надежда.
Ще родя затворник.
Защо говориш така?
Защото е истина.
Ще го обрека на вечна тъмнина. - Всичко ще е наред.
Обещавам. Ще се почувстваш по-добре.
Не можеш да обещаеш това. - Напротив. Мога.
Ще се отърва от тъмнината.
Какво правиш тук?
Защо не си с Исигел?
Попитах защо не си с Исигел?
Тя иска да бъде сама.
Ще се промъкна в залата.
Коя зала?
Мисля, че се нарича "Вечна пролет".
Искаш ли да дойдеш? - Вечна пролет...
Какъв е смисълът от това?
Искам да говоря с капитана.
Искам да изградя екран пред прозорците.
За да премахна тъмнината.
Искаш да направиш заместител на "Мима".
Заместител на заместителя.
Извинете. Имате ли минута?
Бих искала да построя екран, който да излъчва светлина.
Вместо да преподаваш? - Да. Ще излъчва образи като в "Мима".
Ще бъде отвън на прозорците, така че да ни изолира от космоса.
Не разбираш колко сериозно е това. - Напротив.
Трябва да мислим за бъдещите поколения и техния дом тук.
Абсолютно. - Предполагам, че и ти го искаш?
Да, и затова... - Тогава работата ти е най-важна.
Децата, на които преподаваш, са най-добрите сред нас.
Разбра ли? - Да.
Просто... - Няма да разреша този екран.
Не!
Не искам... Не искам!
- Справяш се страхотно.
Не!
Още един напън, Исигел, и всичко ще свърши.
Дай всичко от себе си. Хайде!
Здравей! Добре дошло, малко приятелче!
Толкова си голям.
Трябва да спиш!
Няма да го храниш пак, нали? - Не.
Виж сега. Става нощ!
Две деца играят в полето
и си представят, че очите им ходят по небето.
Ходят високо по върховете.
Ходенето по вода е трудно...
Спри да пееш.
Ако оставиш очите ти да се реят,
и се превърнеш в пеперуда или вятър,
ще можеш да отлетиш...
След това опростявате уравнението ето така.
Без това голямо откритие нямаше да сме тук.
Здравей, Исигел.
Тук. - Какво да направя?
Къде е Исигел? Кажи ми!
Повикаха я на мостика.
Как така? - Откриха спасителен кораб.
Спасяват ли ни?
14 арксекунди. Приближава се. 76 километра в секунда.
Каква е скоростта на "Самара"? - Над 73 километра в секунда.
Какво става? - Открих аномалия чрез телескопа.
Вижда се ясно различима спектрална сигнатура.
Размерът е малък за спасителен кораб.
Дълъг е около 100 метра, широк два метра. Продълговат.
Може да е високоскоростна сонда. - С гориво?
Достатъчно голяма ли е да съдържа гориво?
Да. - Достатъчно, за да обърнем кораба?
Да. - Да!
Невероятно! Колко е далеч? - Четиринадесет месеца.
Скъпи пасажери,
Щастлив съм да ви съобщя, че ще получим помощ.
Към нас идва аварийна сонда с гориво, която ще е тук след около година.
Ще можем да рестартираме двигателите и да се върнем вкъщи.
Тази вечер имаме повод да празнуваме.
Година 6
КОПИЕ
Напред, А-6. Пълна апертура.
Добре.
Съсредоточи се, A-2.
Спри въртенето.
Спри въртенето!
Мамка му! Какво правиш? Искате да останем тук завинаги?
Спрете симулацията. Счупи сондата и проби дупка в корпуса.
Всички сме мъртви. Бог да ни е на помощ.
Продължете упражненията.
Би трябвало да сте най-добрите! Невероятно!
Направете го пак! По дяволите!
Виж! Това е любимата ти Чабиба!
Много закъсня днес. - Съжалявам.
Кажи чао.
Приближава. Скоро ще...
Какво? - Не говоря шведски.
Добре. Английски. Започва да се вижда по-добре.
Говори вашият капитан Шефоне.
Скоро ще започнем докинг, затова моля да се върнете по кабините.
Може да се наложи да увеличим изкуствената гравитация,
за да забавим сондата.
Ръчно увеличение след 10 секунди. Магнетрони на кърмата активирани.
Три, две, едно.
Нулева гравитация в опашната част.
Три.
Пет.
Седем.
Ускорение 1,7 g.
Неутрализиране на гравитационните нива.
Засичаме само космическо излъчване.
Слушайте! Донесете всички измервателни инструменти.
Трябва да докладваме на Шефоне. - Добре.
Ти също! Хей!
Трябва да докладваме на капитана. - Тихо, заета съм.
Остави я. Тя е по-полезна тук.
Нито първоначалният спектрален анализ,
нито който и да е друг след това, не можа да определи състава.
Това не е непременно проблем. Може методите ни да са остарели.
Може би не трябваше да говорим за спасителна сонда?
Не видяхте ли какво направи тази информация?
Колко се мотивираха всички. Трябваше да кажем, че идва
много преди да знаем, че идва.
Значи не изключваме, че може да съдържа гориво?
Абсолютно не.
Вероятно можем да превърнем самия материал в горивен,
въпреки че не знаем точно как.
Но ще намерим решение.
Как прави конят?
Ето така върви кончето. Искаш ли да пояздиш?
Може би ще станеш жокей. Кой знае?
Как прави кончето?
Не знам. - Как прави кончето?
О, не.
Трябва да я прибера. - Разбира се.
Хей, време е да се прибираме.
Как се развива речникът му?
Научи ли нещо? Говори ли за спирални галактики?
Хайде да вървим. - Не. Защо?
Трябва да ходим на работа след няколко часа. Важно е!
Това е загуба на време.
Хей! Вярвате ли в сондата?
Стига! Не говори така на хората. Тръгвай.
Да направим 20-минутна почивка.
Въпреки всичко, откритието е революционно.
Това е чудо. Ако можехме да извлечем данни.
Чудо ли каза?
Не знаеш ли чудото и случайността имат един и същ източник?
Добре, чудесно. - Това тук няма общо с нас.
То е случайност, лишена от всякакъв замисъл.
Добре, нека да спрем... - Защо не ме удариш?
Какво е това? Мислиш, че то ще те спаси?
Пусни!
- Удари ме!
Кажете ни какво става! - Не знам.
Искаме да ни кажете!
Назад. Назад! - Защо корабът не обръща?
Назад!
Оставете го! - Изгарям!
Назад! Всички назад!
Какво правиш?
Тази вечер ще получиш награда за откритието си.
Награда? Значи ще го обявите за трофей?
Няма да всяваш страхове в хората.
Слушайте!
Всички имахме големи надежди за този обект.
Докато не сме сигурни, няма да казваме нищо.
Последното нещо, което искаме, е хората да загубят надежда.
Затова тази вечер ще кажа, че всичко върви по план.
Ще трябва да сме единни в това. Ясно ли е на всички?
Ние сме в саркофаг. В ковчег. Ето това знаем със сигурност.
Няма да търпя този тон. - А аз лицемерието.
Няма да разпространяваш слухове!
Знаех, че тя пише... Но не подозирах, че са стихове.
"Родени сме на Земята,
диамантът в слънчевата ни система.
Място, където животът расте,
земя на мляко и мед.
Спомняме си картините, които видяхме там,
и дните, които изживяхме.
Спомняме си мъжа, който шиеше дреха за погребението на своето потомство,
докато Бог и Сатана, хванати за ръка,
вървят през опустошената, отровена земя,
през хълмове и долини,
скрити от човека - цар на пепелта. "
Случи се през есента.
Камъните се превърнаха в стъкло.
Всичко, което можеше да изгори, се превърна в пепел.
Това е нашето наказание.
Преживявам собственото си погребение.
Ако ще крещиш, излез оттук!
Тръгвам си.
Не искам да живея тук.
Дейси, скъпи! Остани!
Чакай, идвам с теб. Искам да танцувам!
Върнете се веднага в кабините и затегнете предпазните колани.
Повтарям. Върнете се веднага в кабините си.
Всички да сложат колани! Бързо! Затегнете коланите!
Да, аз съм. - Какво става?
Ударна вълна унищожава оборудването ни.
Бягай! Бягай!
Ще се справя с това.
Исигел!
Толкова съжалявам!
Тя ме зове.
Кой?
Вика ме, но ме нарича с друго име.
Чуй ме, Исигел. Дрогирана си, но ще ти мине.
Мама.
Здравей.
Прибери всички чаршафи и дрехи.
Да.
Внимавай.
Свържи това с фокуса в центъра. - Добре.
Иди си играй с играчките.
Не! Не може да играеш с това!
Много е опасно.
Знам, съжалявам. Не се сърди.
Мисля, че си много уморен. - Мама!
Отиваме вкъщи. Изглежда страхотно!
Ще го направиш ли ти? Ето така.
Почти го накарах да работи. - Страхотно. Браво.
Какво има?
Толкова си талантлива. - В миенето на зъби.
Ъгълчетата на устните ти... Харесва ми как сочат нагоре.
Не можеш да си тъжна.
Възхищавам ти се. Толкова си упорита.
Чакай да видиш резултата. Искам двамата да се гордеете с мен.
Да сменя ли образа?
Не, този е страхотен. Наистина.
Сериозно? - Да.
Не знам защо съм толкова нервна. Искам да е красиво като в рая.
Хайде. Да го направим. Включи го.
Да!
Видяхте ли изображението? Какво мислите?
Хубаво е. - Нали?
Може да се сменя.
Исигел!
Не... Не!
Глупачка!
Ставай!
Година 10
ЮБИЛЕЙ
Пунт и Тир.
Винланд и Да Гама. НАСА и "Аниара".
Ние отидохме по-далеч от всеки друг преди нас.
Това заслужава аплодисменти.
Сега бих искал да връча нашите почетни медали.
Ем-Ар, би ли дошла на сцената?
Ем-Ар е удостоена с медала на "Аниара" за външния екран,
който ни помогна да не забравим от къде идваме
и ни превозва през блестящи водопади, борови гори и великолепни поляни.
Година 24
САРКОФАГ
На Земята познах светлината...
...с кожата си.
Този образ се запечата...
...в кожата ми.
Бях ослепена от Бог.
Дай ни светлина.
Година 5 981 407
СЪЗВЕЗДИЕ ЛИРА
Превод и субтитри The Fountain
UNACS TEAM 2020 subsunacs.net
Режисьори ПЕЛА КАГЕРМАН, ХЮГО ЛИЛИА