Корпорация "М.Е.Р.А" започва изграждане на "Европа 1" -
първата човешка колония на третата луна на Юпитер.
Космическа станция "Пангея" зарежда с гориво корабите,
пътуващи между Земята и "Европа 1".
Дежурен екипаж поддържа станцията за времетраенето на проекта.
Американците започват своята 10-годишна мисия на "Пангея".
Годината е 2190.
"Пангея" - зареждаща станция между Земята и "Европа 1".
Русия 2170-2180 г. Китай 2180-2190 г.
САЩ 2190 г.
Година първа
Година втора
Година трета
Година четвърта
Година пета
3 0 2 2
Година неизвестна
Година пета
Къде отиваш? - Да си взема нещо за ядене.
Искаш ли нещо?
Боже! Джон, изплаши ме.
Джон. Джон?
Спиш. Легни си.
Джон, пусни ме.
Пусни ме, Джон! Събуди се. Събуди се!
Събуди се!
"Чувствам се уплашен без причина." Да. "Не мога да спя." Да.
"Имам мрачни мисли за бъдещето." Да.
"Мисли за самоубийство." - Свърши ли?
Не знам какво очакваш да направя.
Това са сънища, Ричард. - Кошмари, Джон.
И този прерасна в насилие.
Много съжалявам, но ти дадох достатъчно време.
Не можем да се справим.
Добре съм. Екипажът също е добре.
Стига. Половината спят по 15 часа на ден, а другите не спят изобщо.
Има проблем с агресията и изолацията. - 10 години. Това е мисията.
Да. А ние сме на петата. Мислиш ли, че ще стане по-лесно?
Какво ще стане, когато кошмарите ти се превърнат в халюцинации?
Или аз започна да мажа по стените собствените си изпражнения?
Не е смешно. - Аз също не съм доволен от това.
Ти си отличен капитан и екипажът е чудесен.
Но се страхувам, че не сме способни да продължим мисията. Съжалявам.
Ще трябва да препоръчам...
да ни свалят от "Пангея".
Пропуснато обаждане: Дженифър Милър.
По дяволите.
"Пангея", обади се на Джени Милър. - Свързване.
Не може да се открие.
Да опитаме това. Хей, хей, хей...
Цигарите ще те убият.
Добре. Ричард, да започваме.
Всички системи са стабилни. - Няма какво да докладвам.
От Земята не ни отговарят. - Откога?
От десет часа. Проблемът е при тях. - При цялата тази технология,
не можем да направим едно далечно обаждане.
Ще опитам отново. - Благодаря ти. Нещо друго?
Не. - Искам да прочетете това внимателно.
Ако нещо ви прозвучи невярно, кажете ми.
"Вече не са психично способни"? - Не сме луди.
Не, Лиса не е луда. - Искам да остана.
Не е въпрос на желание. Вече не сме способни.
Аз съм. - Като отправя препоръката си,
от Земята ще направят оценка на всички ни.
Ако един се провали, всички се прибираме.
А ако не им кажем и останем? - Може би нищо няма да се случи.
Или бавно ще изгубим разсъдък, изолирайки се все повече един от друг.
Един ден ще изпратят екип да ни търси и какво ще намерят?
Кой знае. Но няма да сме ние.
Не и каквито сме днес. - Боже!
Ричард, ще загубим кариерите си! - Защо да ги губим?
Никой нищо не губи. - Ще препоръчат да ни отстранят
поради психична нестабилност и ще ни сменят 5 години предсрочно.
Никога повече няма да стъпим на космическа станция!
Джаки! Джаки, спри!
Да поговорим. - Отоплителна система: възстановена.
Пожертвах всичко, за да бъда тук.
Оставих дъщеря си.
Заради теб, всичко ще се окаже напразно.
Ще върша задълженията си, докато сме тук, но...
повече не искам да говоря с теб, нито да те виждам. Разбра ли?
Търсене на МКС.
Няма връзка. - Отново.
Толкова беше хубаво като дойдохме.
Бяхме щастливи. Ричард се къпеше.
Свършихме страхотна работа. Знам, че нямаш вина за всичко това.
Но на всички ни беше ясно, че ще се случи.
Не можа ли да предприемеш нещо?
Какво беше това? - Зарядна клетка ли избухна?
Не беше от нас. - Можем ли да посочим източника?
Внимание! Внимание! - Всички на постовете! Джаки?
Клетка 2 се срива, 1 и 3 са стабилни.
Рекалибриране. - Резервното захранване е стабилно!
Клетки 1 и 3 са изключени. - Източникът е неясен.
Нещо не е наред със сканирането. - Внимание!
Срив на всички системи. - Пуснете резервната животоподдръжка!
Добре.
Ричард, животоподдръжката! Ричард?
Ричард не отговаря. Лиса, отивай!
Джон, какво става? - Каквото и да е, не идва от "Пангея".
Отварям люка за визуален контакт. - Ричард не е в машинното.
Включвам резервното захранване. Видя ли причината? Джон?
Пригответе се!
Ричард! Джаки! Отговорете.
Защо не работи интеркомът?
Джаки, защо никой не отговаря?
Колко време бях в безсъзнание? - Не знам.
Включи ли резервното захранване? - Да, но загубихме Клетка 2.
Какво ни удари, по дяволите?
Откри ли източника? - Все още не.
И... Има нещо...
Лиса.
Намерих я в машинното. Сигурно е била изхвърлена при взрива.
Правя, каквото мога... - Къде е лекарят?
Защо не си в лазарета? - Няма да отговори, нито да помръдне.
Напуснал си поста си. Какво стана?
Нямам време за това. Искам те в лазарета веднага.
Не ме карай да повтарям. - Ричард, капитанът ти даде заповед.
Не знам, така го намерих. Не можеш да го виниш за Лиса.
Всички бяхме паднали. - Лиса отиде там заради него.
Нямаме комуникации. Ще изчакаме насоки от Земята.
Не сме ли се свързали досега? А каква беше онази светлина?
Видя ли я? Беше вълна. - Тя ли е причината?
Казвам само, че видях светлина.
Искам Лиса на пост, веднага щом се върнем онлайн.
Ако Ричард не си върши работата, затвори го.
Не е редно, ако той не е добре, Джон.
Забравих да попитам. Ранена ли си?
Добре съм.
Добре. Изпълнявай заповедите.
Ричард.
Ричард, какво правиш?
Ричард, погледни ме.
Говори капитан Джон Лейн от "Пангея". Моля, отговорете.
Говори капитан Джон Лайн от "Пангея". Моля, отговорете.
Премини на свободна честота.
Няма сигнал. - Какво значи това?
Не знам. Ще опитам да се свържа с Европа.
Добре, дай визуален контакт. Веднага, Джаки.
Опитвам се... Люкът не се отваря.
Ричард, ти ли си?
Ричард, отговори.
Провери го.
Проговори ли?
Какво става?
Земята е локализирана. Няма връзка с базата.
Сканирането е завършено.
Невъзможно е да се определи местоположението.
Сканиране.
Сканирането е прекъснато. Открит е неизвестен обект.
Открита е комета.
Търсене.
Капитан Джон Лейн от "Пангея" търси базата. Моля, отговорете.
Защо не получаваме нищо? - Сателитът е изключен,
комуникациите не работят... Нямам представа.
Пусна ли сканиране? - Да, както и всичко останало.
Дали е бил астероид? - Щяхме да го видим.
Изпрати ли сигнал за помощ? - Не мога, чакам да се върнем онлайн.
Какво ще правиш с него? - Ще го затворя.
Имаш нужда от мен, Джон. Джаки, обясни му.
Знаел си и не си ни казал, Ричард. - Беше грешка. Бях в шок.
Ти си астронавт на "Пангея". Не ти е позволено да си в шок.
Заведи го в лазарета. Събуди Лиса. Върни ни онлайн и го заключи.
Какво е станало с Лиса?
Възстановяване на пълната мощност. Рекалибриране на системите.
Онлайн сме.
Грешка. Грешка.
Ако са изпратили сигнал за помощ, щяхме да го получим досега,
което означава, че не са разбрали какво им се случва.
Онлайн ли сме вече? - Загубихме Клетка 2,
затова мога или да търся Земята, или да пусна диагностика.
Свържи се със Земята, ако някой слуша. - Ако някой слуша...
Да. Докато разберем какво е станало. - Не ти ли стига това, което видя?
Знаеш нещо повече от нас ли?
Какви щети сме понесли?
Джаки. - Да...
Основните щети са на дока, но не съм ги установила още.
Отиди да разбереш.
Кога ще знаем състоянието на Лиса? - Не знам.
Вцепени ли се или искаш да ме питаш нещо?
По време на събитието си изоставил системите по животоподдръжка.
Към Земята ли гледа?
Какво видя?
Лиса е будна.
Ще говорим за случилото се после. Как се чувстваш?
Почти така, както изглеждаш ти. - Притеснихме се за теб.
Докторе, как ми е главата? - Ще се оправиш. Здрава си като бик.
Чувствам се ужасно. - Е, може да се наложи ампутация.
Сериозно? - Добре си. Ще те вдигнем на крака.
Поеми си въздух. Издишай.
Тя ще се оправи, ако я оперирам и облекча налягането в мозъка й.
Направи го. - Може да не оцелее,
затова трябва да й кажем какво стана. - Категорично не.
Родителите й бяха там. - Какъв е смисълът, Ричард?
Решението не е твое, нали? И негово не е.
Няма ли да ме подкрепиш?
Тя трябва да знае.
Да видим какво пише тук.
Хей.
Цигарите ще те убият. - Ще предизвикам кома,
и ще облекча налягането в мозъка ти. - А Земята? Идват ли за нас?
Те са... Пътуват насам.
Да приключваме.
Какво? - Легни.
Защо ме гледаш така? - Кървиш.
Боже мой, Ричард. - Ще предизвикам кома.
Дръж я. - Дай й успокоително.
Действам възможно най-бързо.
Боже... - По дяволите! Ричард!
Не се получава. - Трябва време!
Ричард! - Лиса!
Лиса, остани с нас.
Лиса...
О, Боже.
Сканиране.
Къде си?
Капитан Джон Лейн от "Пангея" търси базата. Моля, отговорете.
Лиса Браун: починала.
Две клетки работят, докато третата се зарежда. После се разменят.
Без Клетка 2, животоподдръжката и захранването скоро ще спрат.
Не можем да я сменим. Какво да правим?
Можем да изоставим Станция 2 и да се евакуираме в Станция 1.
Така ще остане захранване, за да стартираме "Пангея". Може би.
Което вече няма никакъв смисъл, нали? - Какво значи това?
Земята я няма. - Не, Ричард. Не знаем какво има долу.
Не може да си толкова глупава. - Може да има оцелели!
"Пангея", намери Джени Милър.
Търсене. - "Пангея", спри. Какво става, Ричард?
Опитвахме да се свържем от седмица, но никой не ни отговаря.
Така че се събудете, мамка му!
Ние сме единствените живи хора. За това трябва да говорим.
Отивам със спасителната капсула. - Не. Приоритетите ни са тук.
Приоритет са оцелелите, ако има такива!
Това е тримесечно пътуване до Земята! - Можем да го направим.
Но не можем да се върнем. Какво ще ядем и пием? Какво ще дишаме?
Нямаме гориво да се върнем и просто ще се носим наоколо,
докато не се задушим! За бога, хора!
Джаки...
Щях да те заведа при нея, ако можех.
Той е прав.
Спасителната капсула...
Може ли да стигне до Европа?
Вече ви обясних, че няма значение. - Трябва да опитаме, Ричард.
Трябва да опитаме.
Аварийно отделяне след 60 секунди.
Джаки! Какво правиш?
Недей!
Внимание! Разрушаване на "Пангея" след 9, 8...
Целостта е възстановена. Системите са в норма.
Замалко да останем само двамата.
Щеше да ти хареса, нали?
Някой ден...
ще остане само един.
Какво ще правиш, Джон...
като останеш единственият жив човек?
Три месеца по-късно
Няма сигнал.
Аз...
Мисля, че си много добре.
Не си остарял и ден за пет години.
Мисля, че е прекрасно. Не знам.
Това е наистина смешно. - С кого говориш?
Здравей, Джон. Как си?
Знаеш ли какво слагат в тези неща? Корен от лотос от Уран.
Не мога да го ям повече. - Къде е Джаки?
Не знам. Но е забавно, нали?
Как двамата с нея бавно се отдалечихте в момент като този...
когато най-много се нуждаете един от друг?
Не е ли забавно? Не си тръгвай, Джон.
Лудетино, колко си висока?
Браво на теб, успя.
Как можахме да ги оставим?
Защо това място беше по-важно? - И ти ми липсваш.
Трябва ли ти нещо?
Каза, че ако изоставим Станция 2, това ще спаси "Пангея".
"Пангея" използва нашия кислород, за да ни поддържа в орбита,
но след като загубихме Клетка 2, "Пангея" няма как да го възстановява.
Задушаваме се. - Да. Ако искаме въздух в Станция 1,
трябва да се отделим от Станция 2, като взривим моста.
Ще унищожим всичко. - Няма. Ще запечатаме моста.
Ще направим контролиран взрив, достатъчен да пробие дупка в корпуса.
Гравитационното въртене ще свърши останалото.
Това ще ни измести от орбита, но...
Какво друго да направим? Трябва да спомена и...
Възможно е всички да умрем...
в празнотата.
Така че... Ричард трябва да каже.
Съжалявам.
Всички ми се доверихте, а аз не успях да се справя.
Съжалявам, че не те пуснах да тръгнеш.
Но това приключи.
Не е нужно да ми прощаваш.
Но ако ще правим това, което предлагаш -
да взривим станцията, за да опитаме да се спасим...
Джаки, трябва да се стегнеш.
Не знам дали Джон ти е казал, че имам план за разделяне на "Пангея",
който всъщност е дяволски умен.
Имаш ли попове?
Може да унищожим и двете станции, затова ако имаш възражения, кажи ги.
Какво се надявате да постигнете?
Трябва да отделим Станция 2... - За да пестим енергия. Разбирам.
Но защо? - След подсигуряване на "Пангея",
ще помислим за връщането ни на Земята.
Все още мислиш, че по някакво чудо твоето момиченце е оцеляло,
докато милиарди други са били заличени. Така ли е?
Знаеш ли какъв е първият етап на скръбта?
Шок. Пречи ни да бъдем смазани от собствените ни емоции.
Джон тича наоколо и го играе капитан, който ще защити всички.
Ти имаш Джени, която ще отидеш да търсиш.
Но когато шокът отмине и болката в теб се надигне,
ако някак надвиеш отчаянието и отново се появи надежда...
Този обрат, до който няма да стигнем...
Ние не просто загубихме някой домашен любимец.
Събудихме се една сутрин и...
се случи ето това.
Така че докато осигуряваш оцеляването ни,
се запитай дали си заслужава да живеем.
Последните хора, носещи се безсмислено в пространството?
Защото ще става по-лошо. Уплашена си, ръката ти трепери.
А какво мислиш, че става с ума, когато осъзнае, че идва краят?
Защото ще осъзнаеш, че никога повече няма да видиш изгрев.
Никога повече няма да танцуваш с любимия човек.
Какво ще стане, когато умът ни предаде?
Имаш ли някакви чифтове?
Трябва да поговориш с Ричард.
Ричард, каквото и да става с теб, дръж го за себе си.
Ти си доктор. Дръж се като такъв.
Как е разумът ти, Джон?
Виждаш ли вече разни неща?
Аз виждам.
Видях жена си тази сутрин. Толкова ясно, колкото виждам теб.
Ще отмине.
Не искам да отминава.
Ако виждаш жена си, си наясно, че нещо не е наред.
Знаеш ли какво ми каза тя?
"Ела си вкъщи."
"Ела си вкъщи", Джон. "Ела си вкъщи."
"Пангея", намери Джаки. - Местоположение: док.
Помислих, че си заминала. - Ричард е излязъл навън.
Ричард, чуваш ли ме?
Ричард, ще те хванем с механичната ръка.
Заповядвам ти да отговориш. - Остави ме на мира, Джон.
Какво правиш? - Опитай да отгатнеш.
Не! Ще позволиш на Джаки да те върне, разбира ли?
И защо да го правя? - Защото иначе ще умреш.
Всички ще умрем, Джон. Всеки един от нас.
Знам, че те е страх от това и няма да пуснеш Джаки, за да не останеш сам.
Никой от нас не иска да е сам.
Ще ви покажа, че няма от какво да се страхувате.
Просто се прибираме, Джон. Отиваме вкъщи.
О, Боже, толкова е...
Толкова е...
Толкова е празно.
Ричард, чуваш ли ме? - Джон, чуваш ли ме?
Внимание. Върнете се на "Пангея". - Джон, чуваш ли?
Джаки. - Хвани се за ръката, Ричард.
Губим го. - Чуваш ли ме, Джаки?
Джон? Джон?
Ричард, успокой се Излизаш извън обхват.
Наближавате точка, от която няма връщане.
Върнете се на "Пангея" незабавно. - Ричард, хвани ръката.
Опасност. Обхватът е превишен. - Джон! Помогни ми!
Ричард... Ричард?
Д-р Валин не може да бъде открит. - Ричард?
Сканирането е прекъснато. Открит е неизвестен обект.
Открит е обект.
Намерих те.
Ричард Валин: починал.
Трябва да има по-добър начин. - Ричард ни го показа.
Чу ли го? Не мога да направя това.
Той е прав, Джон. Време е да се откажем.
Просто ще заспим?
Няма да усетим нещо.
Боже мой.
Какво ще правим? - Върти се. Нищо не можем да направим.
Там може да има оцелели. - Никой не пилотира совалката.
Тогава ще избягаме с нея.
Тук е "Пангея". Кой приближава? Моля, отговорете.
Тук е "Пангея". Моля, отговорете.
А ако има някой на борда? Не знаем състоянието им.
Готова съм да поема риска.
Включи комуникациите.
500 метра и приближавам.
Имаш секунди да затвориш люка зад себе си, преди да експлодира.
Добре. Отварям аварийния люк.
Чу ли това? - До совалка "Аполон".
Ние сме до аварийния ви люк. Отговорете.
Добре, влизам.
Тук има някой.
Боже мой!
Изглежда са членове на екипажа. Не са в съзнание, но май са живи.
Джон... Не сме сами.
Джаки. Спри достъп до "Пангея".
Как са те? - Жълтеница, недохранване.
Мога ли да направя нещо? - Не знам.
Не съм лекар.
Ако Ричард беше изчакал.
Ще ти намерим нещо за постоянно, но засега столовата е твоя.
Здравей. Джон... - Джон Реймънд Лейн,
капитан на "Пангея", личен номер 92477.
Чули сте сигнала ни за помощ. - Това е Даян.
Приятно ми е да се запознаем. - Да, извинете. Капитан Даян Урес.
Как са мъжете? - Почиват си.
Не искам да съм груб, но... - Искате да знаете какво ни се случи.
Бяхме два месеца в МКС в подготовка за пътуване до Европа.
С какъв екипаж? - Двама американци и ние.
Два часа преди да се случи, изгубихме контакт със Земята и...
се принудихме да направим още една обиколка преди втория опит.
После, около час преди събитието, получихме съобщение.
От кого? - Беше само шум.
Тогава го видяхме.
Не бяхме толкова далеч като вас и вълната повреди сериозно МКС.
Това беше преди три месеца. Как оцеляхте?
Имахме късмет. Американците загинаха от наранявания при взрива.
Не се радвам, че умряха, но нямаше да оцелеем...
ако те не бяха там да ни осигурят ресурс.
Има ли друго? - Не. После тръгнахме към "Пангея".
А ако не бяхме тук? - Нямаше да стигнем до Европа
без ремонт на совалката, но щяхме да опитаме.
Сега можем да я поправим и да тръгнем всички заедно.
На Европа не е имало екипаж от 18 месеца, но става за живеене.
Греша ли?
И Европа ли я няма? - Би трябвало да е там.
Знаете ли какво се е случило?
Не. Надявах се, че вие знаете.
Ехо? Ехо?
Чува ли ме някой? Ехо?
Джаки Милър: починала. - Поправих совалката.
Подготвям се да отида в Станция 2.
Ако ме чува някой... Моля, отговорете.
Няма сигнал. - Някой?
Ехо?
Здравейте!
Чувате ли ме? - Всички ще умрем, Джон.
Всеки един от нас.
Просто се прибираме, Джон. - Почти успях. Почти успях.
Остави ме на мира.
Знам, че нямаш вина за всичко това. Не можа ли да предприемеш нещо?
Събуди се. Останахме само ние.
Време е да се откажем, Джон.
Д-р Томас Дахан и Винсент Бернар,
това са капитан Джон Лейн и инженер Джаки Милър -
нашите спасители. - Моля, заповядайте.
Здравейте. - Добре дошли.
Когато се събудих, бях сигурен, че съм в рая.
Дори и управляван от американци? - Още имате твърда храна.
Как? - Извинете вълнението му.
Бяхме на строга диета с добавки. - Смените на "Пангея" са по 10 години.
В случай на забавяне с доставките, имаме по-голям резерв.
Значи сте напълно подсигурени? - Понесохме някои щети, но...
Ще сте последни пред портите на рая. - Да разгледаме?
Винаги съм искал да видя "Пангея". - Би било хубаво.
Нека първо се насладим на храната, с която ни гощават нашите домакини.
И благодаря, че ни приехте.
Столовата е важна за разума ни, но контролната зала ни поддържа живи.
Това е най-важното място. - Ами животоподдръжката? Машинното?
"Пангея" е много по-голяма, нали? - Пренасочваме всичко към Станция 1.
След няколко дни ще ги разделим. - Много умно, госпожице Милър.
Колко време ще оцелеете с половин станция? Има ли достатъчно ресурси?
Няма смисъл да криете притесненията си.
Изчислили сте времето за поддръжка на вашите два живота.
Но сега и ние сме тук и въпросът е
колко дълго можем да оцелеем петима души?
Достатъчно да оправите совалката. - Какво имаш предвид?
Ако продължим по този начин, ще бъде трудно да оцелеем,
докато извършим нужните ремонти, но ако се храним веднъж на ден
и пренасочим кислорода само към най-необходимите зони,
може да стигнем до Европа. - Сигурна ли си, че ще сработи?
Ако намалим порциите, да. - Невероятно. Трябва да празнуваме!
Да празнуваме.
Аз съм най-добрият!
Крещя да спрат, а те ме въртят и натоварването все по-голямо.
Не издържах. Имаше фекалии навсякъде.
Ти как управляваш сега? Титлите ни не значат много...
Гледам на тях като на деца.
Наздраве!
Сладки сънища.
Бих казала, че си най-щастливият жив човек.
Мислиш ли, че има оцелели?
Разбира се. Хората си въобразяват, че не може да се диша в космоса.
Виждаме това там и въпреки всичко таим надежда.
Преди щях да кажа, че това няма как да се случи.
Но да има оцелели?
Не.
Не е възможно. - Знаеш какво се е случило.
Кажи ми.
Прогнозна животоподдръжка за двама души: три години.
Прогнозна животоподдръжка за петима души: един месец.
Петима души с едно хранене на ден: един месец.
Това ли беше твоята карта? - Не.
Здравей! - Тази ли беше?
Извинявай, че ползваме и този ресурс.
Присъедини се към нас. На какво искаш да играем? Ти избираш.
Знаете ли "Гледай си работата"?
Това е капан! - Нека ти задам един въпрос.
Сигурна съм, че и ти се питаш. Не разбираме тази ударна вълна.
Стигнала е чак тук, което означава, че се е случило нещо непонятно.
Какво?
Винсент вярва, че е било комета. Идиот.
Томас смята, че причината е в ЦЕРН.
Правейки техните експерименти, са създали наистина голям взрив.
Каква е причината според теб?
Джаки. В кабината, моля.
Съжалявам. Извинете ме. - Ще чакам отговор, като се върнеш.
Какво е това? Джаки!
Разбираш ли? С тях тримата тук, умираме до края на месеца.
Каза, че ще поправиш "Пангея". - Още не съм разделила станциите.
Бих могла, ако сме двамата, но няма да се справим с още трима.
Кислородът няма да ни стигне. - Отказваш ли се? Решението не е твое.
Те не могат да стигнат до Европа, а ние нямаме време за ремонти, но...
Совалката може да ни заведе вкъщи.
Не. Няма да стане. - Вече ни си ми капитан.
Напротив. - Не мога да спра да мисля за Джени.
Казваш ми да продължа напред, а после се появяват те?
Щяха да умрат, ако мислеха, че са сами. Но не са се предали.
Не разбираш ли, Джон? Джени може да е жива.
Капитан Урес, в кабината на госпожица Милър, моля.
Джон, защо я викаш? Това няма нищо общо с нея.
Джон.
Капитан Лейн.
Даян, кажи на госпожица Милър какво ми съобщи снощи.
Това не е моя работа. - Веднага, Даян!
Моля те.
Марк, Жан? Ще проверите ли дали нямаме късо съединение?
Не. Окабеляването е добре. - По дяволите. Добре.
Мисля, че мога да направя нещо.
Марк! Жан...
Хюстън, тук е МКС!
Нещо става със Земята. Чувате ли ме?
Тук е МКС. Какво се случва? - Боже, какво направихме!
Не се връщайте. - Какво направихте?
Отидете на Европа.
Това е всичко, което чух. "Отидете на Европа."
Очаквана продължителност на живота: 28 дни.
Как се срещнахте вие двамата?
В школата за пилоти. - Школата за пилоти...
И ето ви сега, заедно за края на света.
Имате много работа, ако ще спасявате човечеството.
Томас ми разказа за приятелка ти Лиса.
Тъжно. Но май е имала късмет. - Темата не е подходяща за вечеря.
Да разтребя ли масата?
Наистина мисля, че загиналите са били късметлии.
Нямат представа за случилото се.
Сигурно знаят нещо, но не подозират изчезването на човешкия вид.
Не сте ли съгласни?
Имам предвид...
Не смятам Лиса или някой друг за късметлия.
А ние сме?
Защото оцеляхме?
Страхувате ли се да умрете, капитан Лейн?
Аз се страхувам. Ужасен съм.
Той ни излъга!
Госпожице Милър, може ли да говоря с Джон насаме?
Не слушай тях, а мен.
Ще оцелеем.
Защо сте проверявали оставащото време живот?
Защото знаех, че лъжеш. - Сгрешили сме. Не сме лъгали.
Няма шанс за ремонт на совалката. Не можем да удължим оставащото време.
Бяхме толкова близо.
Тя разбра. Ще ги усмири.
Едва ли ще усмири Винсент. Утре разделяме "Пангея".
Каквото и да се случи след това, ще се справим заедно.
Винсент, моля те.
Винсент?
Не, Даян е права.
Това не е правилно. - Те или ние.
Винсент, моля те. Не отново.
Те или ние! Избирай.
Какво значи "не отново"? Кажи!
Марк и Жан? Не! - Не съм направил нищо.
Каза, че са се отровили. Излъга ли ме?
Убил ли си ги? - Спасих ни. И ще го направя отново.
Успокой се. Достатъчно.
Къде е капитан Урес?
Винсент, съжалявам, че мислиш, че сме ви излъгали.
Джаки, остави ни за момент.
Добре. Слушаме ви. Какво искате да знаете?
Госпожице Милър, кажете ни истината за продължителността на живота ни.
Знаеш отговора. - Искам да го чуя.
Един месец. - А ако сме двама?
Няма да отговоря. - Какво става тук? Къде е Даян?
Даян, там ли си? Даян, отговори.
Капитан Урес?
Господи!
Махайте се от кораба ми. - Къде да отидем? Не, късно е за това.
Можеше да ви оставим да умрете.
Нали не очаквате да се самоубием, за да живеете.
Проклети чудовища. - Не. Тук няма зла умисъл.
Казахте, че ще оцелеем и така се развълнувах.
Ще ни убиете, защото сгрешихме? - Не е това. Защитавам хората си.
Ами капитанът ви? - Как да приема, че ще умрем до дни,
след като мога да ни осигуря години. Ти как би постъпил?
Пуснах те на борда. - Значи си добър човек.
Не можете да управлявате "Пангея" без нас.
Няма. Ще оправим совалката и тръгваме. Ако умрете, ще имаме време.
Господи...
Джон! Стой долу.
Кървиш. Отиваме в лазарета. - Започни разделяне на станциите.
Затвори Винсент в Станция 2.
Рестартиране на системите. В готовност.
Тук съм, копеле. Хайде!
Не, Даян.
Джон? Джон! Събуди се!
Джон, какво стана? Къде е Винсент?
Отвори вратата. - Рестартирането е прекъснато.
Опитай пак. Това е Винсент.
Джон, той ще взриви моста.
Не знае какво прави. Трябва да го спреш.
Достъп до отоплителната система. - Дръпни се от компютрите.
Казах, отдръпни се!
Няма да умра. - Ако не спреш, точно това ще стане.
Лъжеш. - Да попитаме Джаки.
Мислиш ме за глупак? Върни се! - Джаки, там ли си?
Да. Ти къде си? - В контролната зала с Винсент.
Той включва отоплителната система. Пита дали ще се взриви моста.
Винсент, чуваш ли ме? - Слуша те.
Винсент, още не сме запечатали отдушниците.
Взривът няма да бъде контролиран и огънят ще обхване "Пангея".
Ще убиеш всички ни. - Къде е Томас?
Къде е Томас? Томас!
Томас! Чуваш ли ме? - Томас е в безопасност,
но няма да остане така, ако не спреш.
Какво прави той?
Няма да ни послуша.
Ножът в теб ли е? - Да.
Използвай го. И изключи системата.
В противен случай умираме. Действай.
Това ли искаш? Да убиеш всички ни?
Няма да ме оставите жив. - Напротив.
Не и след това. - Никой няма да те убие!
Защо да те убиваме? Останали сме само ние!
Земята я няма.
Затова дойдохте тук. Никой не иска да умре, Винсент.
Опитвах се да ни защитя.
Спасих ни.
Джон?
Джон! Отговори ми!
Пред компютъра съм. - Добре.
Изключи отоплителната система.
Затвори отдушниците и отвори проклетата врата!
Идвам към теб.
Отдушниците са затворени. - Прекалено е късно.
Изключвам контрол на температурата.
Твърде е късно!
Джон, какво става?
Той ще взриви станцията! - Джон, запечатай моста сега.
Връщам се да запечатам моста. - Не, ще останеш в капан на Станция 2.
Отивам към Станция 2.
Грешка. Грешка.
Ще ми простиш. - В Станция 2 съм. Готови за удар.
Отоплителната система е активирана.
Джон, системата не сработи. Добре сме.
Ти излъга. - Изключи отоплителната система
и изхвърли Винсент от този кораб. Идвам към теб.
Внимание. Открит е пожар на моста.
Запали се. - Можеш ли да стигнеш до мен?
В капан съм! - Върни се в Станция 2!
Джаки, чуваш ли ме?
Джаки, там ли си?
Джаки, чуваш ли ме? Там ли си?
Декомпресия.
Предупреждение. Повторно калибриране.
Някой ден...
ще остане само един.
Какво ще правиш, Джон...
като останеш единственият жив човек?
Джон.
Джон! - Джаки? Джаки!
За бога, Джон! Там ли си? - Тук съм. Ти къде си?
Скрих се в склада. Разделиха ли се станциите?
Да. - Можеш ли да ме хванеш?
Дръж се!
Не те виждам. Много си далече. Как да стига до теб?
Совалката.
По дяволите! - Какво става?
Експлозията е повредила совалката. Не знам дали мога да я поправя.
Джаки? - Моля те, Джон, намери ме!
Ще го направя. - Господи, Джон. Моля те!
Джаки, чуй ме. Дишай. Успокой се.
Кълна се, че ще те върна. Разбра ли?
Кажи ми как да поправя това. - Къде е повредата?
Изглежда стартерът е изпържен.
Добре. Виждаш ли... - Кое? Джаки?
Няма сигнал. - Джаки!
Отмяна на протокола за търсене. Търсене на Станция 2.
Говори капитан Джон Лейн от "Пангея". Моля, отговорете.
Препрограмирах "Пангея", за да намеря Станция 2.
Дай ми няколко дни да те намеря. Като се свържем,
ще ми кажеш как да поправя совалката.
Ако отнеме повече време, ще пестя ресурси, колкото мога.
Включи генератора и стабилизирай станцията, за да спреш движението й.
Отиди в склада и включи светлините, за да знам, че си чула съобщението.
Отговори.
Дръж се, Джаки. Идвам за теб.
Най-накрая разбирам защо си се измъчвала.
Въпреки че си знаела истината...
...ти си вярвала.
Точно, както вярвам аз сега.
Идвам да те взема.
И искам да си там.
Днес е 9 юни 2198 година.
Моят 3022 ден, като капитан на "Пангея".
Излизам, за да намеря Станция 2
и върна Жаклин Хелън Милър.
Ако този запис бъде получен след 21 юни 2198 година...
...тогава аз, Джон Реймънд Лейн...
...личен номер 92477...
...ще съм се изгубил по пътя.
Отвори вратата.
Не съм там, Джон.
Тук съм.
Остани с мен.
Откажи се.
Ти не си нея.
Сега отвори проклетата врата.
Превод и субтитри The Fountain
UNACS TEAM 2020 subsunacs.net
ОМАР ЕПС
КЕЙТ УОЛШ
МИРАНДА КОСГРОУВ
ЕНВЪР ГЬОКАЙ
ХААЗ СЛЕЙМАН
АНГЪС МАКФЕЙДЪН
ДЖОРДЖА ФОКС
режисьор ДЖОН СУИЦ
музика ДЖИМИ ЛАВАЛ