Откъде да започнем?
АНГЛИЯ ТОКУ-ЩО РОДЕНАТА АЗ
Първо, че майка ми ме кръсти Енола. Дори настояваше да се казвам така.
Енола.
Знам, че е необичайно име, но мама обожава каламбурите.
Готова? Старт.
Енола, наопаки се чете:
"САМА"
И постоянно ми натякваше... - И сама ще се справиш.
Въпреки това, бяхме неразделни.
Баща ми почина, когато бях малка. Почти не си го спомням.
Братята ми си тръгнаха скоро след това. И тях почти не ги помня.
Така останахме само двете с мама. И беше прекрасно време.
Тя не бе като останалите майки.
Не ме учи на правене на гердани или бродерия.
Бяхме очаровани от други неща.
Четене,
наука, спорт,
всички видове упражнения, физически...
... и умствени.
Във Ферндел имахме свободата да правим каквото си поискаме.
Съжалявам, дядо.
И да се бъдем, каквито си поискаме.
Тя беше всичко за мен.
Но и тя имаше своите тайни.
Дами, да изберем. Брежкрай Цалуната,
Етанълг Дрийб,
или Елай Хаусмлейн. Всички ли са съгласни?
Елай Хаусмлейн.
Мама считаше намесата в чуждия личен живот,
за абсолютно неуместно.
От това следва "второто".
Преди седмица, през юли сутринта, на 16-ия си рожден ден, се събудих...
Майко?
... и установих, че я няма.
Тя беше напуснала нашият дом, Ферндел Хол, посред нощ.
Майко?
И не се върна.
Тя бе помолила готвачката, г-жа Лейн, да ми предаде подаръци от нея.
ЕЗИКЪТ НА ЦВЕТЯТА
Какви прекрасни подаръци! Сама ги е изработила.
ИЗПОЛЗВАЙ ТЕЗИ ПОДАРЪЦИ РАЗУМНО
Бяхме щастливи. Не е ли така, госпожо Лейн?
Защо не ми ги даде лично?
Трето, както някои от вас вече са се досетили,
че колоезденето не е силната ми страна, но спестява много време.
Четвърто, на път съм да се срещна с братята си.
Майкрофт и Шерлок.
Прочетени на обратно, "Тфоркйам" и "Колреш".
Явно няма скрито послание, както в моето име.
Да. Това е Шерлок Холмс.
МЛАДИЯТ ДЕТЕКТИВ РАЗКРИВА СЛУЧАЯ
Известен детектив, учен, химик, цигулар-виртуоз,
отличен стрелец, майстор на меча и тоягата, боксьор
и блестящ дедуктивен ум.
Моят гениален брат.
Той ще знае всички отговори.
Господин Холмс? И господин Холмс?
Да?
Нали ми писахте?
Телеграфирахте ми. Пожелахте да ви посрещна.
И петото, което трябва да знаете, е че отдавна не са ме виждали.
Енола.
Боже мой.
Погледни се. На нищо не приличаш.
Къде са ти шапката и ръкавиците? - Шапка имам.
Но от нея ме сърби главата. А ръкавици нямам.
Нямала ръкавици? - Така изглежда, Майкрофт.
Не очаквахме теб, глупаче, а каретата. Къде е тя?
Каретата? - Да.
Дали говорим за едно и също, защото...
Каретата, за която плащам да ни служи!
Ясно. Май бъркате семейството.
Момче, повикай ни карета. - И побързай!
Божичко, погледни имението.
Прекрасно е, нали?
Какви, по дяволите ги говори?
Господа, добре дошли у дома.
Отдавна не сме се виждали.
Какво е това?
Ракета за тенис?
Според мама напредвам.
Е, това май е точка.
Къде е тя, по дяволите?
Според мен, засега добре върви. Вие как смятате?
Леглото не е оправено.
Хризантеми. - Дрехите са разхвърляни.
Лавролистна калина и див морков. - Стига с тези цветя, Шерлок.
Това не е отвличане.
Какво? Сигурен ли си? - Моливите й за рисуване свършват.
И не е купила нови.
Едва ли жертва на отвличане би се подготвила за това.
Планувала го е,
и е прикрила намеренията си доста умело.
Това са добри новини, нали?
Зависи от това, дали очакваш да се върне.
"Подчинението на жените" - Боже! Феминизъм.
Възможно е да не е с ума си.
Но лудост в нашето семейство? Силно се съмнявам.
Фактите твърдят, че е била на себе си, щом е прикрила следите си.
Луд не би подреждал сметките, които ми праща 10 години.
За преустройство на банята... - Която не съществува.
И за тоалетната. - Също.
Плюс разходи за служители, лакеи, камериерки, готвачи,
градинари и помощници... - Схванахте картинката.
Учител по музика и танци за Енола, гувернантка.
Енола, имала ли си гувернантка?
Не бива да ровите тук. Това е нейното лично пространство.
Кажи ми, тя занимаваше ли се с образованието ти?
Тя държеше на образованието.
Лично ме обучаваше.
Прочетох всички книги в библиотеката на Ферндел.
Шекспир, Джон Лок,
Енциклопедията, Такъри и писмата на Мери Уолстънкрафт.
Прочетох ги по мое желание. За да стана по-умна.
Мама ги счете, че са най-добрия избор за една млада...
Дама. - В това ли е искала да се превърнеш?
Майкрофт. - Какво?
Не знам дали се гордее със сегашното ми аз.
Мен също ме изостави.
Но тя ще се върне, нали Шерлок?
Нали?
Какво е замислила, Шерлок?
Стара е за брак, няма и амбиции до колкото ми известно.
Трябваше само да отгледа Енола, и да изживее достойно дните си.
След смъртта на баща ми имението е мое, не нейно.
16 години й позволих да отглежда Енола тук, за да ме обира ли?
Не аз съм злодеят тук. - Може би е имала нужда от парите.
Няма как да разбереш, с твоята правителствена заплата.
Не преставаш, нали? Като развалена плоча си.
От месеци не сме се виждали, но веднага започваш с твоите намеци и упреци.
Просто казвам. - Осъждаш.
Въпреки че, ти самият не поемаш никаква отговорност.
Никога не те е било грижа за това семейство.
Не те съдя.
Имаме два проблема.
Първият е, да се намери пансион, който ще приеме Енола,
за да има някакъв шанс за достоен живот.
В решаването на този проблем ще ми помогне
мой стар приятел.
И вторият е, да открием майка.
Аз ще се погрижа за първия, вторият, считам че е твой.
Скъпа моя!
Позволете.
Автомобил. Очарователно, г-це Харисън.
Аз съм учителка, господин Холмс.
В крак съм с времето.
Енола може да иска да остане. Можеш да й наемеш гувернантка.
Тя има нужда от стабилна ръка, Шерлок.
Къде е тя? - В къщата, но ви предупреждавам,
тя е много своенравна. - Скоро ще разберем.
Трябва да я превъзпитаме.
Изправи се, момиче. Така е по-добре.
Докато няма майка, тя е под моята опека.
Талия, 61 сантиметра.
Гърди, 84 сантиметра. - Недостатъчни.
Напълно нормални. - Бедра, 89 сантиметра.
Какъв кошмар. Ще трябва да използваме кринолин.
Дива и опасна жена е отгледала диво дете.
Изглежда образована. - Бедрата са само част от краката.
Защо да ги увеличавате? - Дръзко поведение? Харесва ми.
А на мен не ми харесва факта, дрехите да ограничават свободата ми.
Дрехите не я ограничават, напротив.
С тях, ще имаш свободата да се насладиш на всички прелести на живота.
Да бъдеш неотразима.
Г-ца Харисън, ще се погрижи за нея. Баща ни, би се преобърнал в гроба.
В моя пансион, ще се научиш как да бъдеш дама.
И ще намериш много нови приятели.
Нямам нужда от приятели. Обичам да съм сама.
Необразована, пършива, невъзпитана дивачка.
И нямам нужда от вашия нелеп интернат.
Моля ви, не ми го причинявайте! Щастлива съм тук, нека остана.
Трябва да получиш подобаващо образование, Енола.
Изпитайте ме. За всичко, което смятате, че трябва да знам.
Ако познаваше благоприличието, нямаше да стоиш пред мен по бельо.
Така няма да си намериш съпруг. - Нямам нужда от съпруг!
С това си изказване, доказа ниското си ниво на образование.
Шерлок.
Не му позволявайте. - Той е твой настойник.
Тогава вие ми станете настойник. Научете ме на всичко.
За него аз съм безобразие, за вас... - Енола.
Съжалявам. Нищо не мога да направя.
Както нищо не правите и към отношението му към майка ни.
Тя не е опасна. Тя е страхотна, и такава ще си остане.
И двамата трябва да се засрамите от думите си.
Толкова страхотна, че те повери на мен.
Смятам, че проведохме ползотворен разговор, нали?
Мисля, че ще се сприятелим.
Г-це Харисън, толкова съм ви благодарен.
Г-н Холмс, за мен е чест.
Утре лично ще ви я доведа.
Лично? Прекрасно.
Аз също рисувам.
Помага ми да си подредя мислите.
На мен също.
Карикатура. Майкрофт не бива да разбира.
Там ли ще стоиш? - Търсех уединение.
Спомням си те като малко, плахо нещо.
Все влачеше една шишарка.
Наричаше я, Даш.
Някой ти бе казал, че кралица Виктория е имала кокер шпаньол на име Даш,
и ти искаше да имаш същият.
И никога не носеше кюлоти.
Дупето ти винаги беше голичко.
Това е всичко, което си спомням. - Благодаря.
Сега го забравете.
Шишарка на име Даш?
Какъв абсурд.
Баща ни все ти се караше, "Разкарай това куче от къщата ми!".
Защо не ни посещавахте?
Бях зает.
Защо не писахте?
Нима това си очаквала?
Запазила съм изрезки от всяка статия, която открих за вас.
Ласкаеш ме. - Но само изчезването на мама,
успя да ви накара да ни посетите.
Тя искаше да си тръгне.
И няма да се върне. - Не.
Но майка никога не прави нещо без причина.
Това е нейната загадка. И разкриването й ще е завладяващо.
Не се интересувам от загадки.
Искам майка ми да се върне. - Подаваш се на емоциите.
Разбираемо е. Но и неуместно.
Уповавай се на фактите, каквито са. Не каквито ти се искат да бъдат.
Така ще прозреш истината.
"Това е нейната загадка."
Сама ги е изработила.
"Сама."
Името ми.
М… О… А…
Х.
Как е на обратно?
Търпение.
"Хризантеми... намери моята...
... Енола."
ЕНОЛА НАМЕРИ МОИТЕ ХРИЗАНТЕМИ
Разбрах те, мамо.
Хризантеми...
"Хризантемата символизира семейните ценности
и искрена привързаност."
"Моите хризантеми".
Не купените.
А тези, които нарисува.
ЕНОЛА
Пари. Трябва да има и бележка.
"Бъдещето зависи от нас." Какво бъдеще?
Има два пътя, Енола.
Твоят собствен, или този, който ти налагат.
Бъдещето зависи от нас.
Ш. ХОЛМС
След като майка успя да избяга, и аз ще направя същото.
Облечена в детските дрехи на Шерлок.
Разсейваща маневра. Ставам все по-добра в това.
Първата фаза от плана е завършена.
Ще те намеря, мамо. Играта започна.
ТЪРСЕНЕТО НА МАМА ФАЗА 1 - ПРИКЛЮЧЕНА
ФАЗА 2
Нашата гара е рисково решение, затова избрах друга.
Братята ми биха ме потърсили първо там.
Не го открихме, сър.
Искам да се уверя, че синът ми не... - Той не е на този влак.
Разбира се, че е във влака! Потърсете го.
Сър, претърсихме навсякъде.
Скъпи, може би... - Изчакай, мамо.
Каретата го е оставила тук. Трябва да е тук.
Но не знаем дали се е качил на влака. Извинете ни за тази бъркотия.
Железницата трябва да потегли. Закъсняваме с графика.
Касае се за сина ми. - Влакът тръгва.
Няма да го позволя! - Всички да се качват!
Настоявам!
Енола! Време е да тръгваме!
Енола, каретата чака.
Енола?
Шерлок!
Добър ден.
Моля, напуснете купето. - Не мога. Крия се.
Трябваше да подкупя един хамалин, за да ме набута в това и да се кача.
Доста дръзка постъпка. - Напуснете веднага.
Вие сте, доста странен джентълмен.
Кой го казва. - Не сте момче.
Може и да съм. - Коя сте вие?
Ами вие? - Аз съм виконт Тюксбъри,
маркиз на Базиуедър. - Вие сте мухльо.
За ваша информация, току-що предприех особено дръзко бягство...
Но неуспешно. В момента ви търси мъж с кафяво бомбе.
И когато ви открие, ще стана съучастник.
Така че, напуснете веднага.
Напомняте ми на чичо ми. Беше на гарата.
Разбира се, че е във влака! Потърсете го.
Обича да командва. Оставих всичките, майка ми, баба ми.
Но съм добре. Защото съм свободен. - Отлично.
Тогава излезте.
Мъж с кафяво бомбе?
Ще се оправя.
37 СЕКУНДИ ПО-КЪСНО
Той идва! Проверява всяко купе. - Естествено. Просто, чудесно!
Помогни ми. Не ме забеляза. - Напротив.
Приятен ден, виконт Тюксбъри, маркиз на Базиуедър.
Наистина приличаш на чичо ми. Имаш същият поглед.
Ето къде сте били, сър.
Следвай плана си, Енола.
И не позволявай някой да го обърка.
Особено на мъжете!
Помощ!
Помогнете!
Какъв беше този? Опита се да ме убие. Не ми се умира във влак.
Не бях мислила за смъртта, преди да ви срещна.
Къде отиваме? - Не знам. Нека помисля.
Ужасно съжалявам.
Това ли успяхте да измислите? - Приемам предложения.
Имате ли ми доверие?
Не!
Ако уцелим момента, ще се изплъзнем. - Какъв момент?
Тюксбъри, имаме две възможности.
И при коя оставам жив?
При тази!
Изглежда не сте от най-тихите.
Оказа се, че скокът от влака е много по-болезнен, отколкото изглежда.
И съм скъсал едно копче.
Така бегълките станаха две.
Какво казаха от полицията, г-жо Лейн? - Откриха колелото й.
Фалшива следа, предполагам.
Никак не е забавно, господин Шерлок.
Умна е. Върти ме на пръста си, както вие едно време, но...
Да? - Тя няма представа от външния свят.
Трябва да призная, че наистина се притеснявам за нея.
Майкрофт ще я намери. - Майкрофт не може да се мери с вас.
Или с нея. Това го вгорчава.
Отчасти вината е негова, за тази каша.
Енола е специална. Тя има добро сърце.
Дори е оставила пари на шкафчето ми. - Пари?
Веднъж вече я изоставихте, сър. Не го правете отново.
Заради вас, третата фаза от моя план се провали.
Каква фаза? Коя сте вие?
Едва не умрях, поне името ви заслужавам да науча.
Енола Холмс.
Холмс. Като е Шерлок?
Под прикритие съм, така че по-добре забравете това име.
Работите за него? - Крия се от него.
Затова сте облечена като момче. - Затова ще мълчите.
Е?
Какво?
Няма ли да ми благодарите? Би трябвало да ми благодарите.
За какво?
Да помислим, къде ще пренощуваме.
И какво ще ядем.
Нямаме храна. - Разбира се, че имаме.
"Актиум Лапа", познат още като репей.
Много е вкусен.
Има и "Трифолиум", Детелина.
Да, знаех си!
Гъби! "Агирикус Ланипес".
Пачи крак. Вкусна е.
Ако запалиш огън, ще си устроим угощение.
Добре.
Не съм такъв идиот, за какъвто ме взимаш.
Мислих си, че ти трябва маскировка.
Какво ще кажеш за косата? - Не държа на нея.
С нож ли ще ме подстрижеш? Защо ли питам.
Кой те научи така да точиш?
Майка ми.
Моята е съвсем различна.
Откъде знаеш толкова за ботаниката? - От татко.
Моят не го помня.
Моят също умря.
Прощавай.
Защо избяга от вкъщи?
Не исках да ходя в интерната за млади дами, на г-ца Харисън.
Ами ти?
Един клон се стовари върху мен, докато берях гъби.
Едва не ме уби, и тогава осъзнах...
Какво? - Ще ми се смееш.
Няма.
Животът ми премина пред очите ми.
Виждах себе си в камарата на лордовете, пълен с идеи за имението.
Но семейството ми искаше да служа в чужбина, като чичо ми.
И се уплаших. Страхувах се, че ще намразя живота си.
Защо бих ти се смяла? - Не съм ли жалък?
Не.
Защо са искали да те пратят в интернат?
Побързай на сутринта. Мъжът с бомбето ще те търси...
Къде отиваш? Аз съм към… - Лондон.
Добре тогава, да си останем заедно?
Ако искаш.
Не. В Лондон ще се разделим.
Разбрахме ли се? - Напълно.
Беше пределно ясна.
Трябва ли да си толкова груба? - Да.
Напълно те разбирам.
Значи, тук се разделяме? - Да.
Тогава ти благодаря, Елона Холмс за оказаната помощ.
Трябва да забравиш това име.
Тогава си измисли друго.
Той ще се справи.
Лондон, сърцето на Англия.
Мама трябва да е тук. И въпреки, че ме научи на много...
Има време да видиш свят. Остави го намира засега.
Не ме научи на нищо за живота в големия град.
И все пак аз съм тук, в центъра на цивилизацията.
Домът на изисканото общество. - Разкарай се от пътя, момко.
На музиката, литературата...
Дебат за реформата! Случаят с изчезналия маркиз!
И най-доброто, което можете да си купите.
Шилинг за брой!
ВИКОНТ ТЮКСБЪРИ 50 ПАУНДА НАГРАДА
Не си представях така Лондон. Тук хората са по-импулсивни,
отколкото в провинцията.
Без тази реформа, страната ни е тяхна, не наша!
Тази петиция е за Лордовете.
Не само за нашето бъдеще, а и за това на децата ни!
Гласувайте за промяната!
Ако искам да се скрия в Лондон, под носа на братята си...
Ще ми трябва… нещо неочаквано.
Това е нашият шанс! Избирателно право за всички!
Всеки има право на глас!
ЛОРДОВЕТЕ, ЛИЦЕ В ЛИЦЕ С РЕШАВАЩИЯ ВОТ
Няма и следа, по суша или вода.
Няма я никъде. Все едно се е изпарила.
И за жалост, Англия в момента я вълнува нелепото изчезване на маркиза.
Сър? - Шери, моля.
Не ти предложиха, нали? - Какво?
Случаят с маркиза.
Познавах баща му, неприятен човек.
Либерал, но пълен с пари.
Предложиха ми, но аз отказах. Имам други задачи.
Да откриеш майка ни? - Да открия сестра ни.
Не.
Бях пределно ясен, че работата ти е да откриеш майка.
И я търся, без съмнение. Както и Енола.
Преди не те бе грижа за нея. - Тя е само на 16.
Спомена ли фамилията ни, за търсенето? - Разбира се, че не.
Аз също като теб, не желая публичност.
Не се притеснявай, малки братко. Може да ни се е изплъзнала,
но най-добрите копои в Лондон, търсят малката по описанието.
И щом намерят глупачето... "ДВЕ МОМЧЕТА СКАЧАТ ОТ ВЛАКА"
... ще ни я доведат.
Реформа. Бог да ни е на помощ.
Последното нещо, от което тази държава се нуждае,
е още по-неграмотни избиратели.
Англия се отправя към бездната.
Какво търси едно момче, сред женските одежди?
Имам нужда от корсет.
Определено не съм съгласна. Това е уважаван магазин.
Тогава ще го уважа. - Мястото ти не е тук.
Миризмата ти не е за тук.
Не смятам…
Къде мога да ги пробвам?
В задната стая.
Корсетът е символ на потисничество, за този, който е принуден да го носи.
Що се отнася до мен, решавам, че с него ще подобря някои части,
и ще скрия парите от мама.
И в тези дрехи, ще изглеждам съвсем различно.
Като истинска дама!
"Ти отиваш на училище!" Не искам в интернат, Майкрофт.
"Това се очаква от теб, ти си момиче!"
Стига де.
Сега бих искала да наема стая.
Ще платя добре.
Стаята добра ли е? - Възможно най-добрата.
Извадихте късмет с мен.
Ето я и нея.
Прекрасна е.
Накрая мога да помисля на спокойствие.
Време е да преминем към Фаза 5, от плана ми.
"ФАЗА 5"
Или четвърта. "ФАЗА 4"
Или шеста. Загубих им бройката.
Време е да намерим мама.
Ще публикувам шифровано съобщение във вестниците, които чете.
"Благодаря ти, моя хризантема. Цъфти ли? Изпрати ириса, моля."
Ирис означава "послание". "ИРИС - Имам известие за теб"
Сега, кой шифър да ползвам? Мама знае всички,
затова ще ползвам най-коварният.
Ще го публикувам в рекламната графа, на "Пал Мал Газет", който мама чете.
Както и в "Модерна женска възраст",
и в "Реформаторка мода". "ГЛЕЗЕНИ НА ПОКАЗ?"
Две публикации, ще я заинтригуват.
Постоянно се пише за този господин. - Разбира се, той е младият маркиз.
Трябва да науча каква всъщност е била. Каква е, или е била.
Майка ми си кореспондираше само с един човек.
Не биваше да чета адреса, и определено да го запомням.
Но в провинцията нямаме много забавления.
Затова се интересуваме от всякаква информация.
Порция макарони, Джейсън.
Добър ден. - Добър ден.
Какво се случва горе? - Шумни, откачени дами.
Не я гали. Тя не хапе.
Нападай, браво.
Добър ден.
Искате ли да се запишете? - Не.
Търся Евдория Върнет Холмс.
Енола? Енола Холмс.
Това ти ли си?
Защо си облечена, като четка за пудра?
Боже мой! Одрала си й кожата.
Познавате ли ме? - Разбира се.
Бях ти учителка. Не ме ли помниш?
Доста си напреднала.
Сама ли пристигна? В Лондон? - Да.
С едно безполезно момче, но се отървах от него.
Имам пари и квартира. Остава да я открием.
Ами, ако тя не желае?
Евдория се крие цял живот. Ако поиска, никога няма да я откриеш.
Освен това има задачи. - Какви?
Не мога да ти кажа.
Дами, да вземем решение,
Брежкрай Цалуната, Етанълг Дрийб
или Елай Хаусмлейн.
Била сте на тази среща?
Всички съгласни ли сте? Елай Хаусмлейн.
Коя е, Елай Хаусмлейн?
Искаше ми се да можех да помогна. - Не изглежда така.
Учениците ме чакат. Знаеш къде е вратата.
А, Тирбушонът.
ДЖИУ-ДЖИЦУ "ТИРБУШОНЪТ"
Никога не си го умеела.
Ако искаш да останеш в Лондон, бъди упорита и твърда.
Живей си живота. Но не го прекарвай в търсене на някого.
Направи го, за да преоткриеш себе си.
Да вземем решение, Брежкрай Цалуната,
Етанълг Дрийб или Елай Хаусмлейн.
"Брежкрай Цалуната". Мама обича игрите с думи.
Прочетох всички книги в библиотеката на Ферндел.
Брежкрай Цалуната.
Брежкрай Цалуната… - "Крайбрежна улица"!
Трябва да решим. Етанълг Дрийб.
КАРТА НА ЛОНДОН "Етанълг Дрийб".
"Бетъли Грийд"
Всички ли са съгласни?
Елай Хаусмлейн.
Елай Хаусмлейн...
Хаус.
Лаймхаус Лейн. Елай Хаусмлейн.
Улица "Лаймхаус Лейн".
"Лаймхаус Лейн"
Прибираме ли се? - Да.
Гладна съм, мамо. - Знам, скъпа.
Изпитвай възхищение, не неприязън,
към новостите на живота.
ЖЕНИТЕ ПРАВО НА ГЛАС
"Барут"
ПРОТЕСТИ И ГРАЖДАНСКО НЕПОДЧИНЕНИЕ
БОМБАТА "ОРИСИНИ"
Майкрофт бе прав. Ти си опасна.
ПУБЛИЧНА СРЕЩА В МАНЧЕСТЪР ПРАВАТА НА ЖЕНИТЕ
И Шерлок беше прав.
Всичко си планувала.
Какво замисляш, мамо?
Искам ли да те намеря?
Да го повторим.
Ще те попитам само веднъж. Къде е маркизът?
Кой е този?
Разделихме се.
Не съм го виждала. Нямам нищо общо с него.
Много жалко.
Защото видя лицето ми.
Но не го запомних!
Не съм сигурна, че ви разказах за уроците си с мама.
Започвахме с история. И винаги казваше…
Да започнем деня с историческа справка.
На обяд учих физика.
След него, физическо възпитание...
Хванах те! - Следваше битка.
Ръцете горе!
Ставай, хайде.
Знаех си, че ще ми влезе в употреба.
Достатъчно игрички.
Няма, обещавам.
Като дете си счупих коляното,
спасявайки една овца от ръба на скалата.
Почти не умрях.
Мама беше бясна.
Много бясна.
Грижата за слабите е похвално, но не като рискуваш живота си.
Понякога не бива да се намесваш в естествения ход на нещата.
Разбра ли ме?
Всъщност, не съм търсила някой, като виконт Тюксбъри в живота си.
Нито съм желала, виконт Тюксбъри в живота си.
Защо тогава се чувствах отговорна за него?
Много просто, защото той е в опасност...
... и не може да се противопостави, но аз мога.
Според нея, трябва да го оставя.
Да, той е глуповат, самодоволен и напълно абсурден.
Но е на ръба на скалата.
Майко, ще трябва да почакаш.
ТЪРСЕНЕТО НА ТЮКСБЪРИ
СПАСЯВАНЕТО НА ТЮКСБЪРИ
ИМЕНИЕТО БАЗИУЕДЪР Потомствен дом на:
ЛОРД ТЮКСБЪРИ Чичо му - УИМБРЕЛ ТЮКСБЪРИ
Майка му - ЛЕЙДИ ТЮКСБЪРИ Баба му - ВДОВИЦАТА
И ТЯХНАТА ПРИСЛУГА
Когато искате да не ви забележат, е добре да се дегизирате като вдовица.
Хората избягват разговорите за смъртта.
Вдовиците ги плашат, а страхът е най-добрата маскировка.
Госпожица, Мей Беатрис Поузи.
Това съм аз. - Аудиенция при лейди Тюксбъри,
маркизата на Базиуедър.
Какво желаете? - Аз съм частен детектив,
предлагам ви услугите си. - Снаха ми не се нуждае от помощ.
Покажете й вратата.
Мога да ви помогна. - Вие работите за онези жълти вестници.
Аз съм жена детектив.
Моля ви, напуснете. Преди да ви принудим.
Изпраща ме Шерлок Холмс.
Аз съм... негов помощник.
Използва ме, за да научи подробностите.
Шерлок Холмс, е готов да ни помогне?
Да. - И той…
Ползва вдовица за посланик?
Добър въпрос.
Май прекалих с тоалета.
Уверявам ви, че това не пречи на работните ми задължения.
Шерлок ми има пълно доверие... - Простете, но това са пълни глупости!
Това не е в стила на Шерлок Холмс. - Лестрейд, представям ви младата дама.
Аз съм Лестрейд от Скотланд Ярд, близък приятел на Шерлок Холмс.
Така твърдите вие. Но той не ви е споменавал.
А вие не сте негов помощник? Той няма помощник.
Шерлок Холмс винаги работи сам.
Един приятел би знаел, за промените му. - Това са глупости.
Нека си зададем по три въпроса, и да видим кой го познава най-добре.
Достатъчно! Този фарс е неприемлив.
Има право. Напуснете веднага.
Госпожо, познавате ме. Аз съм Лестрейд, разследвам изчезването на сина ви.
Без особен напредък. - Мамо!
Дори и депутат да сте, незабавно напуснете.
И аз ли?
Благодаря ви за приема.
Любимият му тютюн? - Махорка.
Любим десерт? - Пай със сливи.
Любим композитор? - Паганини.
Любимо хранене за деня? - Закуската.
Само за храната му ли ще говорим?
Любимият му случай? - Преди този.
Любимата му игра?
Откъде познавате Шерлок? - Шах.
Но с достоен противник.
Слушай!
Ще ти платя пет лири, ако си разменим дрехите.
Не е нужно да обличаш моите.
Младият наследник, обичаше да е сред природата, нали?
Почти не си седеше вкъщи.
Къде обикновено ходи?
В гората.
Изберете си книга, след малко ще ви обърна внимание.
Прекрасно. А компания за чаша чай?
Не ви съветвам... да ме отбягвате.
И все пак го направихте.
Кълна се в Бог, Шерлок Холмс, ако безпокоите клиентите ми...
Ще ме нараните? Наясно съм с вашите таланти, г-жо Грейстън.
Или предпочитате моите, високопоставени приятели дойдат тук?
Брат ми с радост би разгледал рафтовете,
с вашите опасни, бунтарски и забранени книги.
Виждате ли? И двамата можем да си навредим.
Моля, оставете чайника. Това е опасно оръжие във вашите ръце.
Благодаря. Знаете ли, местонахождението на майка ми?
Как ме открихте? - По скритите писма в камината.
До тях ме отведоха пепелта по подметката и въглищният прах.
Винаги е твърдяла, че нищо не ви убягва.
Тя трябва да се прибере. Дъщеря й има нужда от нея.
Енола е напълно зряла да се грижи за себе си.
Значи сте се виждали?
В безопасност ли е? - Пътувала е с някакъв хаймана.
Но се е отървала от него.
Енола е самотник по природа, като Евдория, за добро или зло.
Каква пакост кроите... - "Пакост"?
Лош подбор на думи.
Не бъдете като брат си.
Никога няма да разберете. Нали?
Обяснете ми, защо?
Защото не познавате безсилието.
Политиката не ви интересува. Защо? - Намирам я за отегчителна.
Защото така устроен света ви допада, и напълно ви устройва.
Добра реч. - И плашеща.
Достатъчно интелигентен сте, за да прозрете, че говоря истината.
Какво семейство, само!
Избягало дете, надут мизантроп, революционерка и вие.
Без съпруга и приятели,
просто един самотник, обсебен от следи на подметки и въглищен прах.
Далновиден сте, но нима не виждате как се променя света?
Законопроектът за реформата е едва началото.
Ако бъде приет.
Трябва да работя, г-н Холмс. Клиентите ме чакат.
Имам и сладкиши да пека.
Благодаря за интереса ви.
Евдория смяташе, че не ви е грижа за сестра ви, поне до сега.
Но подозирам, че ще има нужда от вас.
Постоянно ми го натякват.
Само бръснене, Мартин.
Име? - Мей Беатрис Поузи.
Как изглежда? - Дребна, мрачна, млада.
Колко млада? - На около 20.
Интелект? - Като бръснач.
Знае много за Шерлок. - Това не означава нищо.
Но знае за него, колкото мен. - Поредният почитател.
Възхитително.
Ще ми кажете ли коя е тя? - Къде да я открия?
Значи искате да я намерите?
Ангажимент ми е, от няколко дни.
Ама, разбира се. Тя е сестра ви.
Дръж си устата затворена!
Да.
И бях пределно ясен, че вашата работа е да я намерите.
Наехте ме да намеря небрежно, плахо момиче.
Това беше жена с изключителна уравновесеност.
Под която се крие див характер, уверявам ви.
Намерете я.
И ще ви се отблагодаря подобаващо.
Един клон се стовари върху мен, докато берях гъби.
Едва не ме убие.
Тюксбъри?
Значи тук си планувал всичко.
ПРИСТАНИЩНИЯТ ЖИВОТ НА ЛОНДОН
Или си искал така да си помислят.
Опитал си се да ги заблудиш. "ПРИСТАНИЩЕ ЛОНДОН"
"Лаймхаус"
Затова мъжът с бомбето те очакваше там, следвайки трохите.
Какъв е истинският ти план?
Браво, виконт Тюксбъри,
възхитителния маркиз на разцъфналия Базиуедър.
Признавам, че те подцених. "ПАЗАР НА ЦВЕТЯТА"
Къщурката не е много сигурно място.
Някои от клоните са изгнили.
Добро утро. Смятам, че се познаваме.
Макар и да изглеждате различно.
Предполагам сте проучили мястото? - Открихме го преди няколко дни.
Няма ли да слезете?
Открихте ли нещо интересно, което да докладвате на работодателя си?
Не.
Шерлок. Вероятно ще ви посети лично.
Припомнете ми името си. - Мей.
Мей Беатрис Поузи. - На колко години сте, г-це Поузи?
Двадесет и две.
Ще трябва да уволня градинаря, задето ви е дал одеждите си.
Не го правете. Аз го принудих.
Завързах го. Знам джиу-джицу.
Бойно изкуство.
Шармантна сте, г-це Поузи.
Или да ви наричам "госпожа"?
Между другото, моите съболезнования.
Красиво e, нали? Изключително горда съм,
че повериха на нашето семейство да брани тази част от Англия.
Да браните? - Ние сме потомствени земевладелци.
Светът става все по-нестабилен,
запазването на традиционните ценности е от особено значение за Англия.
За безопасността, сигурността и бъдещето на страната ни.
Прекрасно е тук.
Но вие вероятно сте от тези, така наречени "новатори".
Синът ми беше такъв.
Впрягаше цялата си енергия за промяна на статуквото.
Подозирам, че внукът ми е същият, като него.
Величието на Англия, е в настоящата Англия.
Виждате ли го?
Виждам красота наоколо.
Разумен отговор.
Сега вървете. Ако синът ми или снаха ми ви открият,
ще се обадят в полицията.
Ако видите внука ми преди мен,
ще му предадете ли, че съм загрижена за него?
Непременно.
Тръгвайте сега.
ПАЗАР НА ЦВЕТЯТА
Искам да купя четири жълти, две сини и една червена.
Без значение какви са.
Какво правиш тук? - Какво прави любител-ботаник в Лондон?
Тук мога да се скрия. - Но аз те намерих.
Защо ме търсиш?
Заради наградата, нали?
Нима? Не знаех.
Тогава ще те вържа и предам!
За Бога, наистина ли смяташ, че това е причината?
В твое отсъствие, дори започнах да те харесвам,
а както се оказва, все още си в опасност.
Какво те накара да ме харесваш повече? - Ти сериозно ли?
Това ли те интересува? Не кой се опитва да те убие?
Открих хербарият ти. Не е лош. На мен цветята не са ми страст.
Защото си невежа. - Невежа? Как смееш?
Своенравна невежа. - Ще те намразя, момченце.
Не съм момче. Аз съм мъж. - Само, ако аз ти го кажа.
Панталоните повече ти подхождат.
Липсваше ми, Енола Холмс. - Иска ми се да можех да кажа същото.
Но не мога да се отърва от теб. Да вървим.
Ние сме в опасност, ако все още не си го разбрал.
ИЗЧЕЗНАЛО МОМИЧЕ Награда - 4 лири
Тук ли живееш? - Ти да не си наел стая в Риц?
Навесът, под който живея, е по-уютен.
Хазайката ме увери, че стаята е на ниво.
Хазайката ти те е излъгала.
Имам едно легло, ще се наложи да спиш на пода.
Пазиш стари вестници? - Внимателно, още не съм го прочела.
Тук пише за мен. Виж. - Естествено.
За какво са ти тези стари вестници, Енола Холмс?
Заради майка ми.
Чакам съобщение от нея.
Още го няма. - Какво съобщение?
Тя обича шифрите. Съобщения за декодиране.
И защо да ти оставя съобщение?
Защото ме изостави.
Предполагах, че иска да я открия, но вече не съм сигурна.
Оставих й съобщение и чакам отговор.
Проверявам вестниците за нейния отговор.
Аз ще го вдигна.
Не ме гледай така. - Извинявай.
Нямам нужда от съжалението ти, Тюксбъри.
Ако не престанеш с този поглед, виконт Досада, маркиз На нещо си,
лично ще те убия.
Изглежда, никой не го е грижа за нас.
Така изглежда.
Поне си имаме един друг.
Ще направя чай.
Наистина ли смяташ, че живота ми е в опасност?
Но кой? - Твоето минало и бъдеще.
Какво искаш да кажеш? - Семейството ти. Не наеха детектив.
Вместо това наеха убиец.
Защо биха пожелали смъртта ми? - Поради много причини.
Заради характера ти, идиотската прическа, нелепата усмивка,
или може би заради имението ти, титлата и лордският стол.
За същото са убили баща ти. Алчността променя хората.
Предполагаш, че те са убили баща ми? - Не предполагам.
Убедена съм. - Това са безсмислици.
Крадци убиха баща ми, и защо не ме убиха, преди да избягам?
Опитали са. Намерих клона, за който ми разказа.
Бил е срязан. - Срязан? Тогава...
Боже!
Боже... Върнете се!
Кой е този?
Хванахте ли я, инспекторе? - Млъкнете!
Подпри я със сандъка.
Къде сте?
Отворете, г-це Поузи, или да ви наричам г-ца Холмс?
Инспекторе, искам да докладвам за опит за убийство.
Би трябвало да сте на наша страна.
Помогнете ми.
Ще ви помогна, когато ми платите. - Ще ви платя, когато я хвана.
Виждаш ли прозореца?
Води до покрива. Качи се и изчезни.
И да те оставя? - Трябва да държа вратата!
Трябва да бягаш! - Ако те хванат, ще те убият.
За мен това е просто живот, който не желая да живея. Сега върви.
Няма да те оставя.
Махай се!
Помогнете ми, веднага! - Безполезни мъже!
Не!
Той струва повече,
но удоволствието от залавянето ти е несравнимо.
Може да ме мразиш.
Може да смяташ, че постъпвам грешно,
но дори благословената ти майка се омъжи.
Дори тя беше булка.
Желая само да си щастлива. - Не.
Мислите само за себе си. Искате да ви се подчинявам.
Страх ви е да не ви изложа.
Ти вече накърни репутацията ми.
Както и заблуденият ни брат.
Искам да сляза.
Ще отричам, че съм ви сестра. И ще го правя с удоволствие.
Ти си под моя опека! И ще правиш, каквото ти кажа!
Сега ми ги върни.
Парите са си мои.
Добро момиче.
Пропусна вечерята, но нищо, и без това имаш нужда да отслабнеш.
Фамилията Холмс, придава тежест в тази страна.
Тук ще те научим как да я заслужиш.
И знай, кога трябва да мълчиш.
Следващият път, когато братята ти те видят, ще се гордеят с теб.
Добре дошла.
Момичета, вие сте тук по една причина,
една-единствена причина.
Вие сте тук, за да станете млади дами.
Как да се усмихваме? Усмихваме се подобаващо.
Всички имате потенциал,
но засега е суров, непроверен
и най-вече, необучен.
Ходете така, както ви показваме.
Очите горе!
Говорете така, както ви кажем.
Шепа шипки в шапка събрах. Шипки с шипчета по тях.
Мислете и се дръжте според указанията...
"Търпението е добродетел" ... и ще станете примерни съпруги,
и достойни майки.
По твоя път са минали много момичета.
И както образовахме тях...
... така ще образоваме и теб.
Знаеш ли защо станах педагог?
Защото искам да радвам хората.
Искам да живееш пълноценно.
Не обременена от множество въпроси, а да знаеш отговорите им.
Подготвям момичетата си за живота в реалния свят.
Никога не бих те изоставила,
на произвола на съдбата.
Да.
Майкрофт ми разказа.
Мама имаше своите причини.
Сигурна съм, че е така.
Познавах майка ти.
Дори бяхме приятелки.
В училище.
Беше странна жена. Непредсказуема, ексцентрична.
Не я беше грижа за нищо, освен за своите...
... необичайни идеи.
За мен се грижеше.
Тогава защо те изостави?
Ще бъдеш придружавана до уроците и обратно.
Тази врата ще стои заключена.
Един ден ще ми благодариш,
когато се омъжиш и родиш малки, здрави момчета.
Приятни сънища, Енола.
Брат ти е тук. Хубава яка.
Господин Холмс.
Вие.
Благодаря ви, г-це Харисън.
Извинете.
Никога не съм виждал такава колекция от романтични книги.
Разбирам, влечението ти към вестниците.
Какво търсиш в тях?
Защо четеш рекламите? Да не си си изгубила ума?
На такова място не е трудно.
Като дете ме тормозиха с краснопис.
Мразех го, но тези умения ми помагат в анализа на почерка.
И как добрите обноски ще ми помогнат?
Езикът на тялото може да издаде характера на човек.
Не е било напразно. - Открихте ли я?
Не, все още не.
Отидох до чайната, където Едит ме заплаши с чайник.
Бях и в Лаймхаус.
Както и ти, предполагам.
Превърна се в детектив, Енола.
Видяхте ли барута и бомбите? - Да.
Защо тя... - Страх ме е да си го помислям.
Може би иска да промени света.
Може да му време за промяна.
Ще я спрете ли? - Не се занимавам с политика.
Както и с хората, освен от случаите ви.
Помогнахте ли на Майкрофт да ме залови? - Не.
Но разбрахте за парите и сте му казали. - Ти изчезна. Трябваше да те намерим.
За вас съм поредният случай, нали? Искате да научите каквото знам.
Не. - Или съвестта ви измъчва.
Ти не си ми безразлична.
Подаден сте на емоциите си.
Разбираемо е. Но и неуместно.
Интригуващо е, нали? - Кое, емоциите ли?
Случаят Тюксбъри.
Всичко е много по-сложно, отколкото изглежда.
Той скача от влака...
... с друго момче.
Дали са ги следили?
Как разбрахте? - Използвали сте една и съща гара.
Едит спомена думата "хаймана".
И получих телеграма, че моя млада асистентка
е посетила имението Тюксбъри.
Реши ли случая?
Все още не.
Един съвет от мен, като детектив на детектив.
Понякога трябва да се намокриш, за да примамиш акулите.
Значи затова сте тук.
За уроци по акулите.
Не.
Дойдох да ти дам това.
Намерих го под възглавницата й. Запазила го е, както виждаш.
Даш... - Винаги е била сантиментална.
И те смяташе за специална.
Както и аз, Енола Холмс.
Изборът винаги е твой.
Независимо какво изисква обществото, решението е твое.
Мама го доказа.
Задръж вестника.
Мама ме е смятала за специална.
Специална...
"РЕФОРМА - ЛОРДОВЕ ГЛАСУВАТ" - Лордовете.
НАДЕЖДАТА ЗА НАМИРАНЕ НА МЛАДИЯ ЛОРД СЕ ТОПИ
Лорд.
"Всеки глас има значение."
Имате пратка от Ферндел.
От Майкрофт Холмс.
Какво иска? - Каквото й да е, е доста тежичко.
Какво иска Майкрофт от мен?
Тюксбъри!
Трябваше да ми помогнеш да изляза, не да ми пречиш.
Как ме откри? - Спомена за пансиона на г-ца Харисън.
А аз имам феноменална памет, когато поискам.
Помислих се, че можем да излезем по същия начин.
Дори се облякох като портиер.
Великолепна идея!
Няма да стане! Помогни ми.
Г-ца Харисън, не можеш да я заблудиш.
Знаех си, че има недостатък в плана. - Нека помисля.
Вие имате ли предложения?
Тихо.
Спри се.
Кой сте вие? Кой ви пусна тук?
Доставям пратка, г-це.
За директорката.
Бихте ли ме насочили към нея?
Аз съм директорката на това училище.
Е, значи е за вас.
Отвори го. Искам да видя какво има. - Не мога, г-це.
Изрично ме инструктираха, че трябва да го отворите насаме.
И кой ви инструктира? - Майкрофт Холмс.
Майкрофт Холмс…
Момичета, бихте ли занесли този сандък в моята стая.
Ще го отворя по-късно.
По-бързичко.
Тежи цял тон!
Какво чакате още? Няма бакшиш.
Хайде, вървете.
Можеш ли да я управляваш? - Знам основното.
Автомобилът ми!
Внимавай, Енола! Храсти!
Енола! - Не съм приключила.
Благодаря. Това беше…
Ти ме спаси.
Основното беше моя идея, но ти ме спаси.
Пак заповядай. Предполагам. - Там беше ужасно.
Напълно те разбирам.
Да се върнем в Лондон и да намерим подходящо убежище.
Защо спираме?
Енола, каквото и да си замислила...
Ще дойде време, когато ще трябва да направиш труден избор.
Енола... - И тогава
ще разбереш каква си всъщност,
и какво си готова да рискуваш, за да постигнеш целта си.
Твой ред е, Енола.
Трябва да отидем до Базиуедър. - Какво?
Време е справедливостта да възтържествува.
За да хванем виновника ни трябва мотив.
Не разбирам. - Кога трябва да влезеш в ложата?
Аз съм виконт Тюксбъри. - Той е маркизът.
Незабавно. - Как би гласувал?
Всеки има право на глас! - Като баща ми, бих приел реформата.
Кой знаеше за това? - Имам идеи, трябва да служа в чужбина.
Кой ще наследи имението, след смъртта ти?
Чичо ми. - Снаха ми не се нуждае от помощ.
Смяташ, че е дело на чичо ми?
Не е ли логично?
Той е много влиятелен. Какво можем да направим?
Да разрешим престъплението. - Енола, извадихме късмет,
че оцеляхме толкова дълго, сега ни водиш на сигурна смърт.
Понякога трябва да се намокриш, за да примамиш акулите!
Защо някой би примамвал акулите?
Добър въпрос.
Това е ужасна идея. И колкото по-близо сме, толкова по-зле.
Защо го правим?
Аз, за разлика от другите дами, не съм учена да бродирам.
Да правя рози от восък, подгъвам кърпички и нижа гердани.
Научена съм да използвам сетивата си. Научена съм да се бия.
Така ме е учила майка ми.
Довери ми се. Трябва да намерим отговорите.
Наистина ли не можеш да бродираш?
Трябва да го направим. Длъжен си и ще го направим.
Хайде.
Къде е прислугата? - Добре дошъл в бъдещето.
Майко?
Какво става?
Знаят, че сме тук.
Залегни!
Бягай!
Заключено е!
Залегни!
Стой тук.
Енола?
Не се страхувай.
Енола...
Не си сама.
За кого работиш?
Кой те нае?
Англия.
Бабо? - Да.
Опасявам се, че да.
Ако искаш работата да бъде свършена,
лично се заеми.
Недей, Енола.
Къде е майка ми?
В Лондон.
С чичо ти.
Търсят те.
Никога няма да разберат.
Съжалявам, скъпа.
Залогът е бъдещето на страната ни.
Не!
Всичко свърши.
Тюксбъри!
Не! Тюксбъри!
Събуди се.
Не!
Тюксбъри?
Внимавай.
Не съм такъв идиот, за какъвто ме имаш.
Създадена си да се бориш.
Вашето време свърши.
Сър? - Дори не си го помисляй.
Лестрейд?
Шерлок Холмс.
Отново се срещаме. - Заповядайте.
Придобихте известна слава,
въпреки усилията ви да избегнете пресата.
Случаят с маркиза. Арестувайте баба му, вдовицата.
Опитала се е да го убие, както е убила баща му.
Два въпроса. Как стигнахте до това заключение?
Всичко е конфликт на интереси и приемственост.
След смъртта на виконта, чичо му щеше да има място в ложата,
който би гласувал против законопроекта за реформата,
както искаше вдовицата.
Момчето би гласувало "за", също като баща си.
Защо смятате, че не е дело на чичото?
За баща ти или сина? - Бащата.
Вижте униформата му в пресата.
Медалите му. Той не бил в страната, когато бащата на момчето е бил убит.
Тогава е служил в Афганистан.
Истината винаги е някъде тук. - Да, така е.
Просто трябва да бъде намерена.
Втори въпрос.
Как така сестра ви, ви изпревари?
Моля?
Добре съм. - Каролайн, стига.
Мамо, моля те. - Аз само...
Опитвам се да градя авторитет. Собствен стил.
Да. Много ти отива.
Баща ти би се гордял с теб.
Честито. Най-накрая изглеждаш като истински мухльо.
Не. Изглеждаш страхотно.
Наистина.
Гласуването е след час. Важно е.
Трябва ли да ти отдавам почит с пируети?
Винаги е трябвало, но си избрала да не го правиш.
И така, вече си в безопасност. Всичко наред ли е?
Не си в онази, ужасна квартира? - Не.
С наградата, която майка ти ми даде... - Която с неохота прие.
Наех друга.
Мама каза, че в нашата къща винаги ще има място за теб.
Явно не ме познава добре.
Ами, ако аз... те помоля да останеш?
Много мило, но трябва да откажа.
Кога… Кога ще те видя отново?
Няма да се отървеш толкова лесно от мен, виконт Тюксбъри.
Благодаря.
Мама.
Мога ли да ви заема молива? Благодаря.
Числата се превръщат в букви,
които изписват...
Кралската академия, 17:00, днес. Мама.
Добре.
Това не го очаквах.
Благодаря. Веднага се сещам за три неща.
Първо, "Мама" щеше да го напише "Хризантема".
Второ, в Кралската академия жени не се допускат.
Мама не би предложила това място.
И трето, изглежда съм разкрила картите си пред брат ми.
Това е дело на Шерлок Холмс.
И все пак надеждата умира последната.
Ще ви дам пет лири за дрехите ви.
Новини? - Нищо, засега.
Веднъж те изигра, малки ми братко, изглежда, че го направи отново.
Вярвам, че се е досетила, че съм аз.
Но също така вярвам, че любопитството й ще надделее.
За съжаление тук сбърка.
Възможно е.
Ако обаче я намерим отново, искам аз да й стана настойник.
На твоята глава ще е.
Измивам си ръцете от нея. - Много добре.
Още по-добре.
Странна птица си, малки братко.
А ти си свадлив, големи братко.
Това ти очарование да не се дължи на гласуването?
Спечелиха с един глас. Заради малката гъба Тюксбъри.
Неговият вот се оказа решаващ. И колкото да ми е приятно да съм тук...
Той е интересна личност. Подозирам, че е влюбен в младата Енола.
Нека се оженят тогава. Това ще успокои и двамата.
Да пийнем в клуба, за утеха?
Да, аз черпя, Майкрофт.
Хайде, Шерлок!
Къде, по дяволите се губиш?
Стори ми се, че видях нещо.
Добър ден, Енола. - Добър ден.
Имате посетител.
Тук е доста уютно.
Допадат ми финалните щрихи.
Не бива да се задържам.
Може да ме следят.
Къде го намери? - Шерлок го откри.
Мислех, че си я забравила.
Никога не се разделяше с нея като дете.
Винаги я влачеше... - Знам, Шерлок ми каза.
Беше чула, че Кралица Виктория... - И за това ми разказа.
Е, радвам се, че се разбирате.
Съжалявам.
Наистина.
Исках да ти кажа къде отивам,
но беше опасно.
Сега в безопасност ли си?
Не те оставих, защото не те обичам.
Направих го заради теб.
Защото не можех, да си позволя да живееш в такъв свят.
Трябваше да се боря.
Понякога трябва да вдигнеш малко шум, за да бъдеш чут.
Забавно. Мислех си,
че аз съм тази, която трябва да промени света.
Реформата на законопроекта, вярно ли е това, което си направила?
Гордея се с теб.
Благодаря за ирисите.
Ако някога имаш нужда от мен,
изпрати ми ги.
Време е да вървиш. - Да, но…
... нека постоим замалко така.
С радост.
И така, как да приключим?
Казвам се Енола, наопаки се чете, "Сама".
Да носиш фамилията Холмс, означава да намериш своя път.
Братята ми го откриха, мама също,
сега остава и аз да го открия.
Но сега разбирам, че да си сам не означава да си самотен.
Майка никога не е искала това.
Тя искаше да намеря свободата си,
бъдещето си, целите в живота.
Аз съм детектив, дешифратор,
и моята задача е да помагам на изгубените души.
Аз съм господар на живота си.
И бъдещето зависи от нас.
Превод и субтитри Наталия Георгиева
© 2020 Translator's Heaven subs.sab.bz
Искате да правите субтитри? Заповядайте при нас: subs.sab.bz