От пресата ли сте? - Може ли тук да поставим камера?
Благодаря, Джанин. В окръжния съд на Ню Йорк съм,
чакам Лорън Монро да даде изявление пред пресата.
Сър, бъдете така любезен.
Разполагайте се. Идвам веднага.
Увери се, че имаме достъп до досиетата.
Трябват ни актуални списъци с подставени компании.
И търси несъответствия в отчетите на акционерите.
Нужна ми е среща с Хейвън в 2 часа.
Моля ви! Не всички наведнъж! Един по един. Кейти, моля.
Много хора смятат, че правосъдието е купено от Уолстрийт.
След година като окръжен прокурор броя на осъдените говори сам.
Защитавам пострадали и семействата им, а не банкери и брокери.
Прекрасно утро, нали, Лорън? - Запази глупостите за заседателите.
Време е за споразумение. - Да. Но аз казах "не".
Мис Монро, адвокатите на Томас Рейндорф, предлагат ли сделка?
Той измами инвеститорите с 3,5 милиарда долара,
сделка - няма да има.
Не можеш да докажеш злоупотреби на клиента ми,
сам е станал жертва на мошеници. - Ще видим.
Бъдете сигурни - всички виновни ще си получат заслуженото.
Дами и господа, моля, аплодирайте окръжния прокурор Лорън Монро!
До дни брат ви ще бъде преизбран за конгреса.
Ако спечелите делото, ще му добавите още имидж.
Благодаря ви.
Брат ми се отличава с едно качество от останалите - Упоритост.
Дами и господа, моят брат, конгресмен Уилям Монро.
А относно кампанията на брат ми,
уверена съм - ще пожертва кръвта си в замяна на гласовете ви.
Четохте ли статията в Ню Йорк Поуст,
за услуги от брат ви срещу подкрепа на синдикатите?
Долна лъжа. Отчаянието ти отива, Робърт.
Баща ти щеше да ти каже да приемеш сделката.
Клиентът ви е социопатичен лъжец, лиши хората от пенсии и спестявания.
Тъкмо разбрахме за инцидент с баща ви.
Стана известно - намерен е мъртъв в лятната ви къща.
Бихте ли коментирали смъртта на баща си, мис Монро?
Благодаря ви. За мен е огромна чест.
Мис Монро! - Лорън!
Споделете нещо за баща си!
Това е засега. Достатъчно!
Джаки, махни ги оттук!
субтитри от YavkA.net
Н А С Л Е Д С Т В О
субтитри от YavkA.net @ 2021
Пръст при пръстта, пепел при пепелта, прах при прахта.
Пазете се.
Трябва да съм в участъка до четири.
Съжалявам за загубата ти, Лорън.
Благодаря за помощта, Емилио.
Пази се. - Добре.
Справяш се по-добре от мен.
Навик. Просто кимаш и се ръкуваш.
Сърдечен удар. Как се случи това?
Татко бе по-здрав от всички ни.
Какво ще правим с мама?
Ще я обградим с приятели,
ще й намерим апартамент по-близо до нас.
Виж, ще остана до прочитане на завещанието.
Кампанията е пълен цирк.
Ей, татко се гордееше с теб.
Пред хората, но и двамата знаем, че ти бе любимецът.
Не мога да повярвам, че мина седмица.
Всичко свършва един ден.
Знам правилата.
Тази игра те учи на стратегия.
Не е важно къде си сега.
А къде искаш да бъдеш след десет хода или десет години.
Не да си посредствена.
Животът не е рози, порасни, и се научи да побеждаваш.
Шах и мат.
"Давам право на Катрин да се разпорежда със семейното имение,
и правата ми на глас в борда на директорите.
На моя син, Уилям,
оставям сумата от 20 милиона долара.
На Лорън, оставям 1 милион долара.
50 милиона долара да бъдат разпределени по-равно
между благотворителните фондове на полицията и пожарната,
и медицинският институт в Харвард.
Това е последната ми воля и завет. Арчър Монро."
Благодаря, Харолд. Това е всичко.
Имам нужда от въздух. - Благодаря, Харолд.
Благодаря за всичко, което направи за нас, Харолд.
Знам, че с баща ми бяхте близки.
Всъщност има...
Нещо, което трябва да обсъдя с теб.
Баща ти остави това за теб - лично.
Познавах баща ти от 31 години.
Той се гордееше с жената, в която се превърна.
Що се отнася до наследството, не съди по него.
Благодаря.
Така.
Лорън, не ми е лесно да го кажа,
но ако гледаш това, означава,
че не съм намерил смелост да ти призная, докато бях жив или...
съм умрял, преди да го довърша. И за това...
И за много други неща...
Прости ми. Всички сме допускали грешки.
Това бе моята.
Това е тайна, която трябва да отнесеш в гроба си.
Ти си най-голямата, и ще разбереш, защо го поверявам на теб.
Отговорът е заровен близо до твоето място.
Говоря двусмислено, притеснявайки се от любопитни очи, но запомни...
Истината...
Трябва да остане погребана.
Прости ми, ако успееш. Татко.
Хайде, Тед, от колко години се познаваме?
Няма никаква истина в тази статия.
Семейството ми винаги те е подкрепяло в...
Лорън, почакай! Чакай, чакай, чакай.
Изчакай.
Добре ли си? - Какво друго очакваш?
Искаш ли да поговорим? - Не, аз просто...
Искам за миг да остана сама.
Добре съм.
Наистина.
Днес изглеждаш прекрасна.
Две кубчета захар?
Лорън! Не трябва да си тук.
Боже!
Така.
911, какво се е случило?
Ало?
- Получихме обаждане от този номер.
Наред ли е всичко? - Да, простете...
Дъщеря ми си играеше с телефона. Няма да се повтори. Обещавам.
Добре, моля бъдете по-внимателна в бъдеще.
Здравей. - Здравей.
Не знам защо татко реши така. - Няма проблем.
Какво ти е? Изглеждаш ужасно. - Догади ми се при разходката.
Добре.
Да поделим парите. - Това не е важно за мен. Наистина.
Използвай ги за кампанията.
Няма да изгубя гласа ти, нали? - Зависи от платформата ти.
Не трябваше ли да си тръгнал?
Да, но опитай да дръпнеш мама от любимата й внучка.
Ще загубиш ръката си.
Наследството на империята "Арчър Монро".
Изградихме прекрасен живот, нали?
Какво не е наред?
Всичко, да съм честна.
Баща ти се гордееше с теб.
Дори когато не го показваше, той се гордееше с теб.
Тайните един ден излизат наяве,
и пресата ще прерови земята под нас.
Татко има ли стари врагове, за които трябва да знам?
И двете знаем, че не беше светец,
но това не е твое бреме. А мое.
Трябва да знам. Мога да помогна.
Искаш ли да помогнеш? Унищожи Рейндорф.
Спечели делото и помогни на брат си да победи на изборите.
Лека нощ, меченце. Обичам те. - И аз те обичам, мамо.
Не искаш ли да останем? - Не. Нужно ми е време за размисъл.
Ще се видим утре вечер. Обичам те. - И аз те обичам.
Най-добрите училища и най-престижните фирми...
Няма да защитавам богатите ти приятели!
Кое е непонятно? - Захвърляш всичко,
да си държавен служител, като гаджето си.
Годеник. - Добре, спрете и двамата.
Обсъди го с дъщеря си. - Реагираш, сякаш отиваш в затвор.
Така е.
Ей.
Чуваш ли ме?
Ей!
Проклятие!
Мамка му.
Хубава маска.
Кой си ти?
Харесвам маски.
Отговори на въпроса.
Къде е Арчър?
Кажи ми името си.
Джон. - Джон, кой?
Доу.
Мислиш ли, че това е игра?
Окован си в бункер, и искам да знам защо.
Покажи ми лицето си, Лорън Елизабет Монро.
Искаш истината? Погледни в очите ми и попитай.
Родена си на 7 ноември 1989 год. Имаш по-малък брат, Уилям.
Защитаваш невинните и потиснатите,
за да успокоиш съвестта си, че си родена богата
и защото знаеш, че баща ти не го одобрява.
Преди си гризеше ноктите, освен ако, не си се отказала от този навик.
Имаш дъщеря - Клеър, съпруг - Скот,
сключихте брак против волята на баща ти.
Да продължа ли, или ще свалиш нелепата маска?
Хубаво е най-после да се запознаем. - Кой си ти?
Иска ми се да съм член на семейството след всичките тези години.
Какво значи, години? - Именно това.
Години.
И така, кажи ми, какво се случи с баща ти?
Как умря?
Моите съболезнования.
Значи, той ме завеща на теб.
Страхотно наследство. - Хайде, обяснявай.
Като те гледам само лоши мисли ти идват на ум.
Добра ли си, Лорън? - Кой друг знае, че си тук?
Отговори на въпроса. Добър човек ли си?
Мисля, че да. - Тогава ме пусни.
Това би направил добрият човек. - Знаеш, че не е толкова просто.
Имаш много за губене. Аз вече загубих всичко.
Трябва да знам защо си тук. - Трябва значи?
Искаш ли да знаеш името ми? Искаш ли истината?
Искам най-сочната пържола на този божи свят.
Алангле. С печени картофи и гарнитура.
Искам салата Цезар, хляб и масло, пакет цигари,
шоколад, вестник,
и бутилка 30-годишно уиски, за всяка година по една, за моя плен.
Донеси ми, каквото поисках, и аз ще ти кажа всичко.
Трябват ми отговори. - А на мен пържола.
Също така, искам да се обръсна.
Искам отново да се почувствам човек.
И двамата знаем, че съвестта ти, макар и огорчена,
няма да ме пусне, още не.
Но когато ти кажа всичко и узнаеш истината, ще ме освободиш.
Наистина ли така си го представяш?
Огледай се. Окован си.
Мога да затворя вратата, да си тръгна, и да те оставя тук да изгниеш.
Но няма да го направиш.
Готов ли си да рискуваш заради пържола?
Почакай.
Искам също парче лаймов пай.
И бих оценил да се обръсна.
Ще оставиш ли светнато малко по-дълго?
Баща ти го оставяше за не повече от час.
Тук е детектив Емилио Санчес, 75-ми участък.
Оставете ми съобщение, и ще се свържа с вас.
Санчес, аз съм. Изпратих ти по имейл отпечатъци.
Провери ги в системата възможно най-скоро.
Обади ми се на мобилния. Чао.
В опасност ли е Династия Монро?
Скъпи. Съжалявам. Не можах да се свържа с теб.
Здравей, как мина снощи? - Добре.
Преглеждах някои неща на татко. - Искаш ли да поговорим?
Може, тази вечер. Сега влизам в съда. - Аз вече съм тук.
Не забравяй. Клеър има концерт следобед.
Да, няма. Обичам те.
Обичам те. - Чао.
Боже, това е най-чудесното ухание, което някога съм усещал.
Получи храната, сега разказвай. - И ще разкажа.
Но първо...
Не можеш да си представиш какво означава това за мен.
Благодаря.
Какво се случи между теб и баща ми?
Ти не си като него.
В теб има повече човечност.
Отклоняваш въпросите ми откакто дойдох.
Как го приема Катрин? Винаги е била такава красавица.
Не смей да докосваш семейството ми.
Юрист, банкер и политик.
Нечестивата Троица.
Чудно семейство.
Когато се върна, ще ми разкажеш истината,
или повече няма да ме видиш.
Къде си, по дяволите? - Еди, ще закъснея за съда.
От всички дни, "днес" ли? - Да, знам. Започвай без мен.
Хейвън ще ме изяде жив. - Ще се оправиш.
И не позволявай да те манипулира. - Знам за това.
Скоро идвам. - Лорън, Лорън.
Чаша и половина фино натрошени крекери,
една трета, масло или маргарин, три супени лъжици захар,
кутия подсладено кондензирано мляко,
половин чаша сок от лайм, една купа с разбита заливка.
Нека поговорим.
Прости ми. Аз просто...
Веднъж годишно, на Коледа,
баща ти ми донасяше шоколад.
Не цял, само мъничко парченце.
Моето единствено лакомство за годината,
останалата част оставяше, за да ме дразни,
заедно със снимките, които правеше. - Снимки?
В кутията за пури.
Какво е това? - Това е животът ми.
Ти...
Искаш ли малко? - Целият е за теб.
Казвам се Морган. Морган Уорнър.
Съжалявам.
Отдавна не съм имал контакт с хора.
Липсваше ми топлината на чужди ръце.
Преди пушех тези цигари.
Навик, който подхванах, защото мислех, че ще изглеждам по-изтънчен.
Премини към същността.
Бях глупав младеж, когато срещнах баща ти.
Имахме пороци.
Хазарт, суета, жени.
Беше най-страхотното време в живота ми.
Станахме партньори.
Арчър беше безстрашен, но не се разбираше с хората.
Тогава беше млад и небрежен.
И му помогна да стане акула? - О, не, той вече беше акула.
Дадох му превъзходство.
Единственото, което го интересуваше
в бизнеса, хазарта, политиката, беше превъзходство.
Какво се случи между вас?
Щях да стана лекар.
Можех да постигна толкова много в живота си.
Онази нощ... - Какво стана?
Обръщахме няколко питиета,
преди да тръгнем от лятната къща за голяма игра в града.
Не трябваше да шофираме. Не ще забравя онзи звук.
Стана толкова бързо.
Сърцето ми биеше така, сякаш щеше да се пръсне в гърдите ми.
Едвам преглъщах, бях толкова уплашен.
Той беше просто дете. Също като нас.
Смятах да се обадим в полицията и да кажем, че е било инцидент.
Но, той се паникьоса.
Той каза, че не можем. Че ченгетата ще търсят вдлъбнатата му кола.
Че ще влезе в затвора, ще изгуби всичко.
Ако няма тяло, няма престъпление.
Повтаряше го отново и отново.
"Ако няма тяло, няма престъпление."
Опитах се да го разубедя.
Баща ми е убил човек? - Беше нещастен случай.
Обсеби го параноята. - Какво се случи с тялото?
Погребахме го.
Баща ти го погреба. Не желаех да участвам в това.
Не исках да прикривам убийство.
Едно е инцидент, но...
Може би трябваше.
И сега щях да съм свободен. - Морган!
Кой беше той? - Не знам.
Заровихте го и не си направихте труда да разберете кой е?
Имах по-належащи дела.
Ти как би постъпила?
Ще го погребеш и ще си тръгнеш, или ще се обадиш в полицията?
Искам да мисля, че ще се обадя.
Тогава ще си тук като мен.
Защо да си навлека толкова проблеми? - Защо просто не ме убиеш?
Умолявах го.
Дните се превръщаха в седмици, след това в месеци, после...
мина толкова време, че не можеше да ме освободи.
Опасяваше се, че ще го предам.
Нямаше да кажа и дума. Нито дума...
Ако щеше да ми купи свободата.
Ако Арчър имаше съвест, просто щеше да ме избави от мъката.
Вместо това, ми предложи шанса да се самоубия.
Но независимо от агонията, безнадеждността,
животът ми имаше смисъл.
Оцеляването ми щеше да бъде моето отмъщение.
Но сигурно си липсвал на близките ти, търсили са те.
Каза им, че съм задигнал печалбата му и съм напуснал страната.
Как да знам, че не ме лъжеш? Баща ми го няма да се защити.
Казах, че баща ти имаше три порока.
Хазарт - ясно е,
суета - разбира се,
но дори не сме започнали да обсъждаме жените.
По-специално една жена. - Какво общо имат жените?
Искаш ли да разбереш истината?
Арчър обичаше майка ти, но, София...
Тя притежаваше всичко, което липсваше на майка ти.
Некомплицирана, необуздана, свободна откъм условности.
София не бе афера. Тя бе мания,
с нея Арчър утоляваше тъмните си страсти.
Навремето я наричаше "моята циганска Роза".
Имаше склонност... - Не ти вярвам.
Защо?
Откакто свят светува, могъщите мъже имат любовници,
докато са живи. - Не би го причинил на майка ми.
Какво знаят дъщерите за баща си?
Лъжеш. - Не очаквам да ми повярваш.
Провери сама? - Как?
Посещаваше я всеки вторник, живее на 72-ра и Паркуей.
Тя се казва София Фиоре. - Глупости.
Ако не ми вярваш, върви и попитай Харолд.
Уверен съм - той е отделил за нея тайно наследство.
Тя бе любовта на живота му. - Млъкни по дяволите!
Ако лъжеш, кълна се, никога повече няма да ме видиш.
Ами ако не лъжа?
Ще провериш ли за изчезнало лице на име Морган Уорнър, в края на 80-те?
Морган Уорнър. Добре. За какво го търсиш?
Включен е в завещанието и искам да разбера
какво се е случило с него. Без имейли.
Прати каквото намериш в лятната къща на нашите.
Добре.
Радвам се, че решихте да се присъедините, мис Монро.
Моля за извинение, ваша чест. Също, искрени извинения
и на дамите и господата съдебни заседатели.
Какво пропуснах? - Освен моите 15 язви?
Продължаваме заседанието. Г-н Хейвън, повикайте следващия си свидетел.
"Чаша и половина фино натрошени крекери,"
"една трета, масло, три супени лъжици захар,"
"кутия подсладено кондензирано мляко,"
"половин чаша сок от лайм, една купа с разбита заливка."
"Загрейте фурната до 180 градуса. Поставете тавата."
"Печете осем до десет минути. Оставете да се охлади."
"Чаша и половина фино натрошени крекери,"
"една трета, масло, три супени лъжици захар,"
"кутия подсладено кондензирано мляко,"
"половин чаша сок от лайм, една купа с разбита заливка."
"Разбийте млякото и сока от лайм, докато се сгъстят,"
"добавете сместа с лъжица върху охладен блат за пай,"
"покрийте и оставете в хладилник за час до пълно втвърдяване."
"Любим десерт за цялото семейство."
Династия Монро в опасност.
Мога ли да ви помогна?
Идвам при София Фиоре.
Вашето име, моля?
Лорън Монро.
Момент, моля.
Мадам, дошла е при вас Лорън Монро.
Да, мадам.
София Фиоре?
Моля, влез, Лорън.
Защо си дошла?
Открих името ти в завещанието на баща ми.
Може да ми разкажеш как се запознахте.
Наистина ли искаш да разбереш?
Да.
При игра на покер.
И бяхте заедно за...
Той не престана да обича майка ти.
От колко време? - От много години.
Иска ми се да не бях идвала, но се опитвам да събера парчетата.
Извинявай, че питам...
но баща ми някога...
плащал ли ти е за твоята компания?
Погрижихме се един за друг.
Той ми помогна за образование и кариера.
Отношенията ни бяха различни.
Кое е детето?
Синът ми. Алекс.
Твоят полубрат.
Боже.
Никой не трябва да знае. Това буквално ще убие майка ми.
Лорън, ти дойде при мен.
Ние живеем свой живот. - А синът ти?
Той не знае за вас.
Трябва да тръгвам.
Да.
Не предполагах, Харолд, че си такава проклета змия.
Ще ви се обадя отново.
Лорън, какво става, по дяволите? - София Фиоре.
Какво за нея? - Знаел си през цялото време.
Идваше в дома ни и ни лъжеше в лицето.
В лицето на майка ми. - Адвокат съм на баща ти, Лорън.
И негов приятел. - Да, и нямах право да се бъркам.
Мислиш ли, че не се опитвах да го вразумя?
И какво да направя? - Забрави го.
А ако някой разбере? - Тя няма да каже. Никога.
Подписала е споразумение за неразгласяване.
Разбира се.
Колко? - Има ли значение?
Попитах, колко?
Какво още криеше баща ми?
Няма повече. - Той е мъртъв, Харолд!
Мъртъв е.
Остана майка ми, кариерата на брат ми, и моята кариера.
Трябва да знам, ако има нещо скрито.
Няма нищо, което да ти навреди. - Какво означава това?
Означава...
Успокой се.
Защитавам семейството ви от много години.
Знам неща, които ще отнеса в гроба.
Баща ти ми се доверяваше, Лорън,
Последвай примера му.
Баща ми споменавал ли ти е някога човек на име Морган Уорнър?
Не ми звучи познато.
Искам да ми помогнете да намеря някои данни, стари гаранции.
Също и изследвания.
Благодаря, Джен. Здравей, мамо.
Каква приятна изненада.
За подкрепа ли си тук?
Знаеш, има "спичрайтери" за това.
Да, но не можем да си позволим и най-малката грешка.
Не сега. След толкова усилия.
Как върви процесът? - Отлично.
Знаеш ли, заради това дело малко ти завиждам.
Виж, преглеждах някои стари неща на татко.
Човек на име Морган Уорнър, говори ли ти нещо това име?
Морган?
Не мисля.
С толкова хора около нас. Защо? - Исках да опозная по-добре татко,
чрез старите му приятели. - Добре, че ми напомни.
Искам да ти дам нещо.
Няма да допусна парите да разрушат нашето семейство.
Заслужаваш равен дял с брат си. - Не искам тези пари.
Баща ти нямаше право да постъпи така.
Каквото искаш прави. Просто го свърши.
Обграден съм от чакали.
Привет. - Какво става?
В анкетите партията води,
полиция и пожарна са с нас, заради на дарението на татко,
но моята преднина има отклонение.
Някои анкети показват, че се изплъзвам.
Проклетата статия в Ню Йорк Поуст, че съм платил на синдикатите.
Не си, нали? - Разбира се, че не.
Това е клевета. Но, Лорън.
Имам нужда от теб на утрешния митинг.
Произнеси кратка реч, стисни някоя ръка,
целуни няколко бебета. - Не е моментът.
С делото "Рейндорф" едва смогвам. - Знам.
В момента са нужни сили. Мама ще е там, кметът.
Нуждая се сестра ми да се качи на трибуната,
да блесне с чаровната усмивка, и да помогне да победим.
Ще дойда.
Благодаря, мила. - Благодаря.
Сега повярва ли ми? - Защо не ми каза, че има син?
И да съсипя изненадата?
Как е Алекс? - Не е смешно.
Не.
Но е доказателство.
Какво ще кажеш, сега да свалим това?
Какво още?
Какво още знаеш?
Знам всичко.
Бях изповедник на баща ти.
Тоест, мразех го,
но живеех неговия живот.
Всеки наш разговор беше...
Всичко, което имах.
Знам, че е трудно за преглъщане,
но истината е, че Арчър се интересуваше само от Арчър.
Той беше лош съпруг, скапан баща, и ужасен приятел.
Ако е утеха, възхищаваше ти се заради майката, която си станала.
Станах, за да не приличам на него.
Сигурно е било трудно. - Кое?
Да му угаждаш, а в същото време да се бунтуваш срещу него.
Как да разбера, че не ме лъжеш за тялото?
Изкопай го. - Къде е заровено?
Не мога да го опиша след толкоз време. - Опитай.
Единственият начин е да ме заведеш на мястото.
Ако мислиш, че ще ти позволя... - Ти си юрист.
Знаеш ли присъдата за отвличане, лишаване от свобода, изтезания?
Знам закона. - Да.
Без повече игри. Кажи ми истината.
Казах ти я за София.
Върни ми свободата, Лорън.
Заслужих я. - Не означава, че не лъжеш за това.
Заведи ме там. Изкопай истината.
Ако опиташ нещо... - Вече съм стар човек.
Мина много време, откакто не съм виждал бял свят,
вероятно ще получа сърдечен удар.
Върви!
По-красив е, отколкото си го спомням.
Боже. Почти невъзможно е да се понесе.
Благодаря. - Хайде.
Приемах всичко за даденост, знаеш.
Дърветата и...
Нощното небе, свежият въздух.
Боже.
Позвъняване - Скот
Хайде, да тръгваме. - Да, съжалявам.
Тръгваме. - Да.
Ще вдигна. Да не съм чула и дума.
Даже не смей да дишаш, ясно?
Нито дума.
Привет, тъкмо щях да ти звъня. - Къде си?
Не ми вдигаш, не пишеш. Оставях ти съобщения в офиса.
Беше ужасен ден. Съжалявам. Трябваше да ти кажа...
Не можеш просто така да изчезваш.
Помниш ли концерта на Клеър, обеща да не го пропуснеш?
Едвам я накарах да си легне,
не се обади, не й каза "съжалявам",
не й каза "лека нощ".
Да, виж, разбирам. Просто...
Съжалявам. Обещавам, ще се реванширам и на двама ви.
Гласът ти звучи странно. - Не мога да говоря в момента!
Проблеми у дома? Убеден съм, че Скот ти липсва.
По дяволите, не говори за семейството ми.
Искаш ли да се върнеш в онази дупка? Не? Тогава млъкни.
Тръгвай. - Добре.
Чувствам, че се въртим в кръг. - Почти стигнахме. Продължи направо.
Завий тук. Там. Вдясно. Да.
Далече ли е? - Продължавай.
Още колко? - Искаш ли отговори или не?
Близо сме. Пристигаме, казвам ти.
Спри. Спри колата.
Вземи това.
Морган.
Морган!
Тук.
Тук го погребахме. - Сядай там и не шавай.
Мръднеш ли, стрелям. Просто е.
Няма ли да ме заставиш аз да копая?
Баща ти ме застави. - Предпочитам те с белезници.
Както кажеш.
Когато намериш трупа... - Ако!
Когато намериш трупа... - Млъкни!
Добре.
Тук няма нищо. - Той е там.
Къде е той? Къде?
Всичко това е тъпа лъжа. В средата на шибаната пустош.
Моля те, довери ми се. - Как? Дори не те познавам, ясно?
Вързах ти се на шибаната история...
Освети тук.
Мили Боже.
Казах ти.
Млъкни!
И сега какво? - Постави отново яката.
Намерихме трупа. - Трябва да помисля.
За какво? Аз съм невинен. - Не е толкова просто.
Разбирам. Дори сега защитаваш баща си.
Не баща си. Семейството си. - Ами справедливостта?
Не стана ли заради нея юрист? Ами всичко, което загубих?
Ами майка ми, а?
Синът й просто изчезва от лицето на земята?
Без вест? Дори без погребение?
Без любов или състрадание, без прозорец да виждам слънцето.
Всеки ден протеинов прах, фъстъчено масло и вода.
Би ли живяла така?! Можеш ли?
Дни, продължаващи безкрайно! Без развлечения и празници!
Само едно шибано парченце шоколад за Коледа!
Какво искаш да ти кажа? Не аз ти го сторих!
Но можеш да го промениш!
Ако си тръгнеш, ти си по-зла от него.
Ще можеш ли да погледнеш Скот в очите?
Или Клеър? Или в твоите? - Слагай яката отново!
Аз съм невинен човек.
Върни ми живота. - Слагай я!
Добре. - Слагай я!
Това не е моя отговорност, разбираш ли ме? Не го исках.
Не е моя вината.
Мислиш като ми показваш труп и ми каза за любовницата му
ти се доверявам ли?
Това не доказва нищо. Не доказва нищо!
Това доказва всичко! Хайде.
Нуждая се от повече. - Какво искаш от мен? Улики?
Баща ти изтри всяка следа от моето съществуване!
Дай ми нещо друго! - Не мога! Не мога!
Проклятие! Ти си точно като баща си!
Предлагаш фалшива надежда, а след това просто отнемаш всичко.
Бог знае колко години ми остават.
Моля те, позволи ми да ги изживея.
Боже.
Добре.
Знам какво си мислиш. И те разбирам.
Ако го освободя, ще отиде в полицията, в пресата.
Ще унищожи семейството ми.
Политическата кариера на брат ми. Моята кариера.
Че ще разбия сърцето на майка ти. Кълна се, просто ще изчезна.
Просто искам да изживея годините, които ми остават.
Моля те, Лорън.
Бъди човечна. Умолявам те.
Благодаря.
Съжалявам.
Не.
Лорън!
Вдигни!
Всичко, за което двамата ви е грижа, са парите и наследството.
Късно е, но имам нужда от информация за изчезналите лица.
Какво става? - Още нямам резултат.
Покажи ми лицето си.
Привилегия не се дава. Тя се печели.
Знам точно какъв човек е необходим да спечели уважението ти.
Юрист, банкер и политик.
Намират се в архива в Куинс. - Мамка му.
Нечестивата Троица.
Върни ми свободата.
Изпрати копие до имението Монро.
Татко, кажи нещо. - Затвори вратата след себе си.
Безопасността има своята цена.
Чудно семейство. - Шахмат.
Прости ми, меченце.
Обичам те. - И аз те обичам, мамо.
Битката за конгреса е на финал.
Остават само два дни, кандидатите изваждат последни козове.
Уилям Монро се опитва да извоюва втория си мандат,
въпреки твърденията, че търгува услуги с профсъюзите.
Казвай какво имаме, преди да започнем.
Ето го актуалния списък на подставените компании от архива.
Дайте ми акцентите.
Всички да станат!
Моля, седнете.
Потвърдете, колко търговци в интерес на своите клиенти,
са извършвали операции извън прекия контрол на г-н Рейндорф?
324. - 324.
И колко сделки на ден - горе-долу бяха завършени от тези 324 търговци?
Около 2500.
2500 сделки на ден? - Точно така.
Мис Монро, отчаяно задържа славата на покойния си баща...
"Циганска Роза" ООД
Тя влачи през калта безупречната репутация на клиента ми.
Недостойно поведение за представител на прокуратурата.
Свидетелят е ваш, мис Монро. Мис Монро?
Мис Монро!
Нямам въпроси, ваша чест.
В този случай, съдът се оттегля до 9 часа утре сутринта.
Свидетелят е свободен.
Ще ти се обадя по-късно.
Не звъниш ли вече първо? - Ти ли откриваш сметките?
Тоест? - "Циганска Роза", ООД.
Нямам право... - Спри! Не искам да чувам това.
Това е конфликт на интереси!
Собственият ми баща - съучастник в моето дело.
Лорън... - Мили Боже, Харолд!
Попитах те - има ли друго срещу нас, а ти отговори "не". Ти отговори...
Не задавай въпроси, на които отговорите са болезнени!
Лорън, по-малко знание, по-добре, забрави за това.
Нищо не знам за "Циганска Роза", ти - също.
Вземи го от бюрото ми и организирай среща с борда.
Не по-късно от петък.
Привет. Какво правиш тук?
Наред ли е всичко?
Да, просто имах нужда от съвет. - За делото Рейндорф?
Не, трябва да поговорим за правен проблем.
Добре. Казвай. - Без подробности, по същество.
Има изнудвач, способен да погуби твоя живот, семейството ни,
да погуби, каквото си създал. Трябват му пари да започне нов живот.
Ще платя.
Семейството е на първо място. - Ами чистата съвест?
При нас това е мит, както и непорочното зачатие.
Добре, допускам, че съм аз. Какво е станало?
Хипотетично? - Хипотетично.
Добре. Знаеш, че той е убиец, и заплашваш да го разобличиш.
Уверен съм, че ще се отърве в съда.
В наше време това няма да е трудно.
Добре. Шегата настрана,
ако някой заплашваше семейството ни,
или щях да му платя, или да изхвърля трупа му в реката.
Знаеш, че и татко би постъпил така.
Взе ли решение?
Лорън. Моля те.
Иска ми се да постъпя правилно. - Но?
Откъде да съм сигурна, че не лъжеш? - Показах ти трупа.
Не, че ще изчезнеш.
Затворен съм между тези стени
по-дълго, отколкото, ти си на този свят.
Ако изляза през тази врата,
никога няма да погледна назад.
Обещаваш ли?
Кълна се.
Приготви се.
Тръгваш си тази нощ.
Защо се срещаме тук? - Имаме проблем.
Какво става? - Баща ми, ето какво.
Казах ти, София не е проблем. И този въпрос...
Открий сметка на Кайманите. Ще се справиш.
Преведи в нея един милион, и вземи сто хиляди в брой.
За кого са? - За човек пострадал от баща ми.
Нуждае се от нови документи и самолет до Кайманите.
Това не трябва да води до нас. - Чакай, задръж.
Не нарушавам закона за първи път, но винаги съм имал причина.
Назови я. - Не искаш да я разбереш.
По скалата от едно до десет. - Апокалипсис.
Кой друг знае? Уилям? Катрин? - Никой.
Побързай. Този човек трябва да е възможно най-далеч от нас.
Какво е сторил Арчър. - Не мога да ти кажа! На никого дори.
Лорън, уверена ли си, че постъпваш правилно?
Знаеш ли какво правиш? - Нямам избор!
Обади ми се, когато е готово.
Чувствам се като нов човек. - Изглеждаш различен.
Ще го приема като комплимент. Едва ли това имаше предвид.
Когато разговаряхте...
Какво споделяше баща ми за мен? - В смисъл?
Каза, че си му изповедник, така че...
Какво казваше?
Гордееше се с теб.
Истината.
Надяваше се да навлезеш в корпоративното право,
защитавайки семейните интереси.
Считаше за непрестижно да бъдеш прокурор.
Когато стана окръжен прокурор, той се боеше,
че ще преследваш приятелите му.
Но той те обичаше...
Посвоему.
И ми четеше всичко, което пишеха в пресата за процесите ти.
Мисля, че след известно време,
той започна да променя мнението си.
Мислех, че той ще се гордее с мен като прокурор, но...
Не трябваше да плащате на синдикатите.
Това е клевета. Брат ми не е плащал.
Уверен съм, че Джефри Шулц не би се съгласил,
ако вече не лежи в някой ров.
Кой е Джефри Шулц?
Актуални данни за рейтингите, искам на всеки час.
"Чаша и половина фино натрошени крекери,"
"три супени лъжици захар,"
"кутия подсладено кондензирано мляко,"
И изпратете финалната версия на речта ми, ще направя корекции.
"Една трета, масло или маргарин, три супени лъжици захар."
"Една трета, масло или маргарин, три супени лъжици захар,"
"кутия подсладено кондензирано мляко,"
Радвам се, че си тук. Исках да те попитам...
Трябва да поговорим. Насаме.
Добре.
Ще ни оставите ли за малко? Благодаря.
Какво има? - Джефри Шулц.
Познато ли ти е това име? - Не, защо?
Спести си глупостите! В статията пише истината, нали?
С татко сте купили профсъюзите, а Шулц е бил посредник на плащането.
Не могат да го докажат. - Мили Боже. Какво си мислеше?
Спри с детинщините, Лорън!
Бъди умна! Знаеш как работи светът.
Плащаш, за да те изберат. - Това е подкуп!
С татко ме лъжехте.
Колко дълго? Откога? Защо не знаех? - Защото си окръжен прокурор.
Аз съм ти сестра! - Ние те защитавахме.
Наистина ли искаш да знаеш? Честно?
В какво положение беше тогава?
Не ми беше леко, но те защитавах. Както и сега.
Дали? С кого говори? - Няма значение.
Има, по дяволите.
Как мислиш, че те избраха за окръжен прокурор?
Мога да те уверя, че не беше твоята...
Замълчи! Да не си посмял.
Не смей повече да ме лъжеш!
Готов ли си?
Всяка клетка от мен е готова.
Нямам търпение да видя изгрева, да го усетя по лицето си.
На Кайманите ще имаш слънце, колкото пожелаеш. Там е рай.
Харолд, нали?
Той ще ти помогне да изградиш нов живот.
Да компенсираш изгубеното време. - Може да прозвучи странно, но...
Това е едно от нещата, които ме поддържаха през годините.
Обещах си, че ако един ден се освободя,
ще взема със себе си парче лаймов пай,
като този на снимката.
Съжалявам.
Не си заслужил това.
Ти си добър човек, Лорън.
Благодаря.
Морган, и последно.
Ако някога се върнеш, ако кажеш и дума,
ще ти закача всеки неразкрит случай от 30 години насам.
Ще съжалиш, че излезе от дупката, в която те държа татко.
Ясни ли сме?
Здравей, аз съм... - Без имена.
Новите ти документи,
сто хиляди в брой, и сметка с един милион долара.
Излитаме.
Лорън, Санчес е.
Открих досието на изчезналия, което търсеше.
Пръстовите отпечатъци съвпадат.
Изпращам всичко в лятната къща. Обади ми се.
Благодаря, Том.
Лорън?
Санчес: Обади ми се. Мама: В лятната къща съм. Къде си?
Мамка му!
Мамо?
Мамо!
Мамо, какво правиш?
Какво е това? - Нищо. Просто работа.
Защо имаш снимки на този човек? - Защо питаш за Морган?
Морган?
Този човек се казва Карсън. - Не, това е Морган.
Това е Морган! - Казва се Карсън.
Но...
Не разбирам.
Това е... - Какво става?
Познаваш ли го? - Защо всичко това е в теб?
Този човек... Каза, че се казва Морган,
и че татко го е държал окован в бункер в задния ни двор!
В задния ни двор, ясно? Това,
това е шибаното ми наследство, мамо!
Този човек е зъл.
Въплъщение на злото. - Какво?
Къде е той сега? Къде е той? - Аз...
Пуснах го.
Пуснах го. Аз... Мислех, че постъпвам правилно.
Мислех, че постъпвам правилно, мамо!
Обадих се на Харолд и...
Боже мой. - Заключи. Аз ще се оправя с това.
Ще се оправя.
Аз съм Харолд Тулис. Сега не мога да говоря.
Оставете съобщение, аз ще ви позвъня.
Боже мой. Боже мой.
Боже мой. Мамо, вдигни, вдигни.
Здравейте. Знаете какво да правите.
Мамо, веднага излез от къщата! Той е там! Вътре е, вътре!
Мамо!
Мамо. Мамо, чуваш ли ме?
Мамо, трябва да се махнем оттук. Хайде. Мамо! Чуваш ли ме?
Мамо, трябва да се махнем оттук. Моля те, трябва да станеш.
Лорън.
Мамка му.
Лорън.
Лорън!
Ще се изумиш...
Колко добре се адаптират очите и ушите
след години в почти пълна тъмнина.
Чувам ударите на сърцето ти.
Туп.
Туп!
"Чаша и половина фино натрошени крекери,"
"три супени лъжици захар."
"Чаша и половина фино натрошени крекери,"
"една трета, масло или маргарин, три супени лъжици захар..."
Здравей, сънливке.
Раздялата бе непоносима.
Не исках да започвам без теб, но майка ти настояваше.
Кълна се, ще ти изтръгна сърцето.
Съжалявам, че баща ти не е тук окован.
Отне ми много време да се добера до него, ясно?
Всичките ми мънички капани накрая сработиха идеално.
Взех част от отровата, която той приготви за мен.
Забих спринцовка в ръката му, докато играем шах.
Шахмат. Плъхът се хвана!
Тогава хлъзгавата гад се измъкна, а аз бях прецакан!
И точно когато всяка моя надежда беше изгубена...
Представи си удивлението ми, когато влезе ти.
Разбрах, още щом те видях.
Това момиче прибира изоставени кучета.
Тя ще пожелае и мен. Аз просто...
Просто трябваше да съм слаб...
и безпомощен.
Брат ти щеше да изхвърли ключа.
Ей! Виж кой е при нас.
Да включим ли майка ти в разговора?
Нека я включим. - Не! Остави я.
Искам да кажа, че се наслаждавах на времето ни заедно,
въпреки, че не бях напълно искрен.
Катрин! Чуваш ли ме, скъпа? - Не! Махни се от нея!
Ставай. Така! Подът е студен.
Това касае само нас. Теб и мен. - Тук грешиш.
Мислиш ли, че идеалният ти живот е изграден върху почтеност?
Ти си чудовището, Катрин. Просто живееш в разкош.
Не я пипай! - Добре, добре, добре!
Тъкмо стигаме момента, където влизаш в играта.
Едно време... майка ти... беше доста апетитна.
Леле! Грубо.
Катрин, разкажи й за онази нощ. Хайде.
Разкажи й всичко за онази специална нощ.
Ще ти хареса. Разкажи й! - Майната ти!
Леле! Близо. Добре, аз ще й разкажа.
Преди го наричах "хвани късмета за опашката".
Онази нощ, исках да получа всичко.
О, хайде! Не ме гледай така.
Ти го искаше, колкото и аз. Просто не си позволяваше удоволствия.
Ти си насилник. - Е, игра на думи.
Трябваше да пукнеш. - Да.
Трябваше да съм много неща. - Карсън.
Защо. - Тя лъже!
Не можа ли да излъжеш съпруга си като нормална шибана съпруга?!
Той дори не ми даде шанс да се оправдая.
И тогава този звук.
Като да удариш елен,
но не можеш да го оставиш до пътя.
В този момент го държах в ръцете си.
И той го разбираше. Богат плейбой.
Пиян зад волана. Убива обещаващ млад студент.
Хайде!
Заглавията, сами се написаха!
Щях да изпия кръвта му, а той нищо не можеше да направи.
Почти нищо. - Карсън!
Признавам. Не предполагах, че му стиска.
Вярно, аз съм лош човек,
но Арчър Монро беше дяволът.
Арчър знаеше, че някои съдби са много по-лоши от смъртта.
Той се нуждаеше от мен да страдам,
да гния, да се изгубя в мрака.
Той изливаше душата си, аз го слушах.
Той ме биеше, аз търпях.
Агонията ми беше личната радост на баща ти.
Казват, че служителите в зоопарковете
постепенно привикват да общуват с животни.
И с времето нещата се променят.
Не мисля, че той някога е очаквал да изляза.
Леле! Почти успя. Наистина.
Трябваше аз да ти вкарам куршум в главата.
Не! Морган!
Отмъщението! Няма цена, Катрин.
Карсън.
Какво искаш? - Справедливост.
Нека ти помогна.
Ще разкажа истината.
Ще разкрия всички тайни.
Всичко, което семейството ми е направило. Просто...
Позволи им да живеят.
Би ли го направила за мен?
Идиотка!
Нямам нужда от помощта ти. Не сключвам сделки.
Хубаво. Майната ти! Дадох ти шанс.
Но се кълна - няма да излезеш жив през тази врата.
Наистина съм развълнуван...
Да опозная останалото ти семейство.
Особено Клеър. - Кълна се, ако я докоснеш...
Какво ще направиш?! Ще молиш за милост?
Ще размажеш грима си със сълзи? Майната ти.
Помниш ли малката си реч, която ми изнесе
с торбата с доказателства?
Много бе готина. Хареса ми. Ето ти моя отговор.
Ще унищожа това семейство до основи с тайните, които знам.
Ще прережа гърлото на по-малкия ти брат,
и ще пикая на гроба на Арчър.
А ти няма да си там, за да изпиташ срама на семейството си,
защото с блудната ти майка ще бъдете тук,
гниещи в мрака.
Тялото ти ще полинее.
Разумът ще се прекърши.
И точно преди мъчителната си смърт,
ще знаеш точно какво съм чувствал.
А съпругът и дъщеря ти ще прекарат остатъка от живота си,
чудейки се защо мама ги е изоставила.
И... Почти забравих най-важната част.
Когато им кажа, че аз... - Жалък безумец?
Да, никой няма да ти повярва.
Никой не те е търсил, защото си никой.
Млъкни. - Дори за собствения си баща.
Млъкни по дяволите!
Проклятие!
Все още ли не разбра?
Аз съм проклетият ти баща!
Ти си Монро.
Разбра ли ме?
Семейството е над всичко.
Какво ще правим с него?
Той е изчезнал преди 30 години.
Превод Moni a.k.a. Monetino™
YavkA.net ® 2021