субтитри от YavkA.net
ОПАСНА ЗАЩИТА
Аби? Не успях дори да ти честитя.
Не исках спектакъл в последния си ден.
Не беше ли спектакъл? Спечели най-голямото дело в кариерата си.
Само Аби Торо го може в последния си ден.
Работя, доколкото мога.
Сериен убиец получи четири доживотни присъди
въз основа на непреки доказателства. - Заседателите се съгласиха с мен
на база на уликите. - Прекрасна си.
Знам. - Ще ми липсваш.
Тогава не биваше да си лягаш с правната помощничка.
Наистина ли напускаш поста си като изгряваща звезда?
Да.
Ще накарам кмета да ме уволни и да наеме теб.
Окръжният прокурор се назначава с избори. Аз не съм политик.
Отиваш в най-престижната адвокатска кантора в града.
Мислиш, че там няма политика ли? - С толкова мога да се справя.
Справих се с теб, нали?
Аз съм бившият ти мъж, друго е.
Използвате таланта си, г-це Торо. - Най-накрая, нали?
Довиждане, Деймън.
Довиждане, Аби. Ще се видим в събота. - Ще те чакаме.
Говорим за вълка.
Училището на Софи.
Ало? Да, аз съм.
Идвам съвсем скоро.
Нека позная, милото ни ангелче е отстранено.
Отново.
Две седмици? Отстранена за две седмици.
Защо постоянно псуваш?
Можеш да наричаш заместник-директора...
Недей.
Ако се повтори, ще те изключат.
Нека. Там е ужасно. - Училището е добро.
С баща ти работихме много, за да го платим.
Тогава ходете вие. - Софи.
Знам, че ти е трудно, Разводът е труден за всички.
Още не сте разведени. Защо не пускаш татко да се прибере?
Не е толкова просто.
Животът е нечестен.
Напълно си права.
Обичам те, скъпа.
Татко също те обича.
Какво има?
Еверет Крос е мъртъв.
Кой е Еверет Крос?
Баща ми.
Почина 77-годишният милионер Еверет Тадеус Крос,
имотен инвеститор...
Богати ли сме? - Той е богат, не ние.
Ако е мой дядо и твой баща, няма ли някакво наследство?
В тази къща ли си отраснала? - Да.
Не си я представях така. - Слушам.
Да не са го убили?
Не е обявена официална причина за смъртта, но полицията смята,
че е извършено престъпление. Очаквайте развръзка. Към теб, Робърт.
Не си ми разказвала за него и другите от семейството.
Някой друг път. - Защо не сега?
Наказана си.
Наказана? - Да, защото си отстранена от училище.
Офисът ви е натам.
Надявам се да сте пътували добре.
Аби! Здравей.
Здравейте, г-н Фулър. - Казвай ми Брайс, моля те.
Радвам се, че си тук. Добре дошла. - Благодаря.
Да вървим. - Чудесно.
Нагоре по стълбите.
Офисите са насам.
Да.
Тоалетната.
Съболезнования за баща ти.
Благодаря.
Не се тревожи, другите още не знаят, че си Крос.
Нека си остане така.
Постигнала си много сама.
Имаш блестяща репутация.
Няма значение какво мислят другите.
Но все пак съм нова тук.
Искам да ме съдят по работата ми, а не по семейното богатство.
Обещавам ти го, Аби Торо.
Да видим офиса ти.
Заповядай.
Още не си партньорка.
Но, вярвай ми, това не е най-малкият офис на етажа.
Много е хубав.
Аз имам по-хубав изглед. - Разбира се.
Оставям те да се настаниш.
Добре.
Здравейте.
Здравейте. Аз съм Джанис Грийн, асистентката ви.
Здравей.
Календарът ви е на компютъра,
ако искате, ще го свържа с телефона. Ще ви дам номера си.
Винаги съм на линия.
Няма да е нужно.
Част от работата е. Очаква се.
Имате събрание в 8 ч. - Благодаря.
Джанис.
Докато ме запознаваш с клиентите и работим с други адвокати,
особено партньорите, наричай ме г-ца Торо.
Разбира се.
Но когато сме заедно в тази стая или другаде,
моля те, казвай ми Аби.
Да, госпожо.
Добре, Аби.
Ще се разбираме чудесно.
Трябва ми кафе.
Вечерята е готова.
Изключи телефона.
Веднага, моля те. - Добре де, добре.
Благодаря, че попита.
Имах уморителен ден.
Уморителен и вълнуващ.
А ти?
Беше добре.
Трябва да вдигна.
Ало?
Здравей, Брайс е. Извинявай, че те безпокоя вкъщи.
Имаме специална молба. - Добре.
Адриана Крос е обвинена за убийството на Еверет Крос.
Това сигурно ще те шокира, но...
Адриана поиска теб.
Какво? - Иска да я представляваш.
Не мога.
Семейство Крос са дългогодишни клиенти на кантората,
които партньорите ни много уважават.
Не мога.
Тя ти е сестра.
Обвинена е в убийството на баща ни. Конфликт на интереси е.
Добре знаеш, че можеш да представляваш роднина.
Да, но правилно ли е?
Не мога да съм безпристрастна. Семейната история...
Разбирам, но...
Клиентката го пожела.
А като член на кантората трябва да го направиш.
Но... - Платила си е гаранцията.
Очаква те в къщата довечера.
Тази вечер? - Важно дело, Аби.
Докажи ми, че съм бил прав за теб.
Мамо, добре ли си?
Да... Добре съм.
Трябва да отида на работа. Скоро ще се върна.
Мамо, не! - Всичко ще бъде наред.
Не се тревожете, мама ви обича.
Ясно?
Всичко е наред... Не се тревожи, всичко е наред.
Как можа да ми го причиниш, Еверет? Еверет?
Еверет, не ми го причинявай! - Благодаря.
Те са ми всичко!
Как може да ми ги отнемеш?
Здравей, Адриана.
Аби.
Може ли да вляза?
Това е и твой дом.
Шокиращо, нали?
Моля?
Нищо не се е променило. Почти нищо.
Къщата е същата, както когато си тръгна.
Защо аз?
И ти ми липсваше. - Моля те. Сериозна съм.
Трябва ми адвокат, и то най-добрият.
Искам човек, на когото вярвам.
Не невестулката Брайс Фулър и неговите пионки.
Не сме говорили от 15 години.
Да, откакто ме изостави в онова противно частно училище.
Беше ад, да знаеш. - Отдалечи те от къщата и от него.
Но не се върна, както обеща. - Знаеш, че не е вярно.
Ти си докара изключването.
После избяга с онзи художник.
Не ми вдигаше телефона.
Тъкмо бях родила, завършвах право. Какво трябваше да направя?
Онова беше отдавна.
Това е сега.
Не съм го убила.
Не съм питала.
Каквото и да казва онази вещица, лъже. - Коя?
Болногледачката Бианка.
Каза на ченгетата, че съм била аз. - Има свидетел?
Не точно.
Беше болногледачка на татко. Той дълго време боледува.
Живее в мазето.
Там ли е сега? - Не знам и не ми пука.
Да започнем от началото. Кажи ми всичко, което знаеш.
Излязох с приятели. Бях навън до късно.
Не знам точно колко. Прибрах се и веднага си легнах.
Изведнъж Бианка ме събуди, каза, че татко е мъртъв.
Обади се на 911.
Дойде полиция, задаваха груби въпроси.
Татко тъкмо беше починал. Как да реагирам?
На другия ден дойде детектив, арестуваха ме.
Като престъпник.
Това е моята къща.
Живея тук.
Тя работи тук. Работи за мен, а има право да остане?
Искам да съдя цялата полиция.
Не е препоръчително.
Препоръчително? Потъпкаха ми правата.
Обвинена си за убийство. Нека първо решим това.
Аби,
мислят, че съм убила татко.
Знам.
Нали...
Не им вярваш? Не мислиш, че съм способна?
Не.
Не го мисля.
Да, отне ти време да отговориш. - Адриана, моля те.
И за мен е прекалено.
Връщането в тази къща.
Знаеш ли какво?
Права си.
Трябва да ти благодаря, че намери време да дойдеш.
Уморена съм.
Да продължим ли сутринта?
Добре.
Рано сутринта ще съм пред вратата ти.
Моля те да си будна.
Значи...
Ще ми бъдеш адвокат?
Нямам избор.
До 8 ч.
Благодаря, че дойде.
Интересно място.
Не разследвахме ли двойно убийство тук? Убиецът беше барманът?
Смениха собственика.
Хубаво. Харесва ми как са ремонтирали.
Още ли се сърдиш, че напуснах офиса на окръжния прокурор?
Преди вярваше в нещо. Сега вярваш в заплатата.
Мей, моля те, винаги ще вярвам в закона.
Отворено разследване е.
Не питам нищо, което няма да представят.
Този разговор не се е състоял.
Защо я арестува?
Знам, че е виновна.
Разговорът определено не се е състоял. - Добре, без шеги.
Има доказателства.
Какви?
Болногледачката. - Бианка Роудс?
Да.
Видяла е Адриана и Еверет да се карат вечерта.
Адриана казала, че ѝ се иска той вече да умре.
Изглежда често са се карали.
По-късно през нощта Бианка видяла Адриана
да излиза от стаята на Еверет. Открила, че сърцето му е спряло.
Обадила се на 911, дошли и го обявили за мъртъв на място.
На сутринта токсикологията показа следи
от калциев глюконат в организма на Еверет.
Претърсих стаята на Адриана.
Намерих спринцовка със следи от калциев глюконат.
Използвала го е за фалшив сърдечен удар.
Добре.
Но защо?
Арестувала си я заради непреки доказателства и слухове, без мотив.
Нямаш дори хипотеза.
Не ми харесва, че работиш за другата страна.
Мразеше баща си. Винеше го за смъртта на майка ви.
Майка ми се самоуби заради лечението
в психиатричната клиника.
Можем да виним само охраната в клиниката.
Еверет, баща ви, я прати там.
Адриана го обвинява за това и, ако помня добре,
ти също.
Чакай, прати го.
Мамка му! - Още ли си будна?
Ти се прибирай.
Прибирай се.
Мамо, аз...
Обличай се. - За какво? Днес не съм на училище.
Няма да стоиш тук сама.
Какво? Сериозно, голяма съм. Мога да се грижа за себе си.
След срещата ти с Лари? - Знаеш, че е Лиам.
Знам ли? - Боже, колко си странна!
Доказа, че не мога да ти вярвам. - Сериозно?
Напълно.
Идваш с мен.
Добро утро. - Татко?
Какво правиш тук? - Забрави си чантата.
Не можеш просто да влизаш. - Къщата е моя.
Разбрахме се.
Добре...
Това е любимата ми чанта. - Ето, любимата ѝ чанта.
Приготви се.
Може да прекарам деня с татко.
Може, но съм зает и ще ходя при дядо ти.
Ще се видим през уикенда. - Да!
Съболезнования за Еверет.
Е, не бяхме точно близки.
Значи ще представляваш Адриана?
Нямам избор. - Какво значи това?
Според Брайс Фулър клиентката иска така.
А конфликтът на интереси? Сестра ти е.
Не е незаконно.
Очевидно няма против.
Внимавай да не потънеш в семейството, от което толкова трудно избяга.
Май това не беше много умно. - Беше за разсъдъка ти.
Изоставих Адриана. - Опита да ѝ помогнеш, тя отказа.
Беше дете.
Обтегнатите отношения може да замъглят преценката ти. Не е умно.
Да замъглят ли?
Загриженият Деймън ли говори,
или прокурорът, който иска да ме уплаши?
По малко от двамата.
Не се закачай с кралицата на психологическата война.
Може би си права.
Трябва да тръгвам.
Деймън? - Да?
Моля те, нека не си играем на добър баща и лоша майка.
Отстраняват я за трети път този срок.
Не можем да я пренебрегваме.
Трудно ѝ е, Аби.
На всички ни.
До утре.
До скоро, Соф! - Чао, татко!
Не сме поръчали частен автомобил.
Извинете, сигурно има грешка. - Какво?
Аз пратих колата. Качвайте се.
Адриана.
Коя е Адриана?
Някой, с когото трябваше да те запозная отдавна.
Влизай. - Сериозно?
Да.
Има телевизор!
Ървин Питърсън, моля. Дейвид Торо, окръжен прокурор.
Стар приятел съм му.
Благодаря.
Много благодаря.
Нима тук живеят хора?
Една обикновена къща. - Моля?
Просто къща.
Добре, хайде.
Ехо?
Виж само.
Хайде, по-бързо. Ехо!
Адриана?
Може би трябва да си ходим.
Хайде.
Какво?
Ето те. Супер. Може да се съблечеш в другата стая.
Няма време. Имаме много за обсъждане.
Винаги има време за масаж. А кой е това?
Аз съм Софи.
Здравей, Софи. Най-сетне се срещаме. Аз съм Адриана.
Не знае коя съм?
Това е леля ти Адриана, сестра ми.
По-малка сестра.
Някой казвал ли ти е колко приличаш на баба си?
Не, много неща не са ми казали.
Имала съм дядо. Сега имам леля. Голяма седмица!
Скъпа, още нищо не си чула.
Харесвам я.
Къде ще я настаним? Има домашни. - Не, никакви домашни.
Имам халати и за двете. Съблечете се. - Не, дойдох по работа.
Можеш да работиш и да си на масаж. - И с маска за тяло.
Да, точно така.
Не приемаш това сериозно.
Вярвай ми, приемам спа процедурите много сериозно.
Не съм си правила маска за тяло. - Ще ѝ хареса.
Просто спри.
Поиска да те представлявам, затова съм тук.
И само затова.
Винаги ли е била скучна?
Не винаги.
Обвинена си за убийство. Няма как да стане по-сериозно.
Не разбираш ли, или просто не ти пука? - Пука ми, ясно?
Но не съм притеснена като теб.
Нали имам най-добрата адвокатка в града?
Професионалист съм, времето ми е ценно. Мисля, че не го разбираш.
Най-добре си намери друг адвокат.
Да си ходим. - Стига, Аби.
Аби!
Стой тук, пиши си домашните и не се обаждай.
Как мина?
Зле.
Значи затова Брайс те търси.
Нима?
Чудничко.
Здравей, аз съм Джанис.
Здравей. - Извинявай. Дъщеря ми Софи.
Здравей, Софи.
Проучвам всичко, което кантората е направила за Еверет Крос
и не намирам завещанието му. - Вече няма значение.
Не работим по случая.
Аби?
В офиса ми. - Добре.
Веднага. - Ей сега идвам.
Кисел е. - Това е шефът ни.
Телефонът.
Сериозно? - Ще ти го върна.
Само си напиши домашните, без да пишеш любовни СМС-и на Лари.
Казва се Лиам. Сериозно, престани. Не е смешно.
Малко е смешно.
Тъпо е. - Благодаря.
Влез.
Получих гневно обаждане от много важна клиентка.
Не мога да съм ѝ адвокат. Казах ти вчера, не е добра идея.
Нима? - Да.
Отбелязах, че ще е конфликт на интереси.
Ясно.
Но не съм съгласен.
Ако искаш да работиш тук, не можеш да си избираш клиентите, ясно?
Да.
Добре.
Имаш много работа. Предлагам да започваш.
Аз съм. Днес беше същински ад.
Само 11 ч. е.
Първата официална среща с Адриана не мина добре.
Мисля, че бях твърде груба с нея.
Минаха години, а и позволих да се случи.
После си го изкарах на нея. Какво ми става?
Не мога да говоря за това сега. - Говоря за сестра си.
Говориш за заподозряната, която разследвам.
Хайде де, Мей, трябва ми приятелка. - Аби, съжалявам. Ще затварям.
Супер.
Не сега, Адриана.
Аби, Деймън е. Сигурно не познаваш този номер, ако изобщо го видиш.
Това сигурно е неетично и може да ми вземат лиценза, но...
Разбрах нещо ново, което касае цялото семейство.
Трябва да говорим на живо. Моля те, звънни ми.
Кажете?
Бианка Роудс? - Да.
Деймън Торо от офиса на окръжния прокурор.
Работя по делото срещу Адриана Крос и искам да говоря с вас.
Говорих с полицията. - Моля ви, неофициално.
Казах им каквото знам.
Моля ви, ще се разкрият неща, които ще се отразят зле на близките ми.
Тук е частен имот. Вървете си. - Моля ви, изслушайте ме.
Не искам да се меся. - Бианка, вече сте замесена.
Още си тук.
Кой ми е стегнал багажа?
Била си в стаята ми.
Моля ти се, наех човек. - Гониш ме?
Еверет е мъртъв. Услугите ти вече не са нужни тук.
Време е да си вървиш.
Не е честно, трябваше да ме предупредиш.
Може би трябваше да помислиш, преди да лъжеш полицията за мен.
Не съм. Казах им каквото знам и видях. Това не е лъжа.
Не звучиш много сигурна.
Знаеш, че не съм убила баща си. - Не знам дали не си.
Но знаеш кой е бил, нали?
Какво?
Не. - Ти ли беше?
Ти ли уби баща ми? - Не!
Жестока си.
Ти си жесток човек.
Казах да звъниш само в спешен случай.
Гони ме. Опаковала ми е багажа. Къде да отида? Къде ще живея?
Защо звучиш толкова разтревожена? - Дойде служител на окръжния прокурор.
Къде? - Беше тук. Искаше да ме пита нещо.
Нищо не му казах.
Но мисля, че знае.
Мисля, че знае нещо. - Ще се погрижа.
Чухте ли се?
Не. Не е забравил, нали? - Не, баща ти никога не забравя.
Винаги се обажда, когато закъснява.
Не знам, не му е присъщо.
Сигурно има съвсем логично обяснение.
Къде си, по дяволите? Дъщеря ти те чака.
Здравей, мила.
Майка ти тук ли е?
Здравей, Мей. Какво става?
Може ли да поговорим? - Мислех, че не може.
Ще ни оставиш ли насаме?
Ясно, разговор за възрастни.
Боже, Мей, какво става?
Отнася се за Деймън.
Какво става? Казвай.
Асистентът му трябваше да говори с него снощи. Когато не...
Не вдигнал, асистентът звъннал в полицията да провери как е.
Прилича на сърдечен удар.
Сърдечен удар?
Къде е той?
Много съжалявам, Аби.
Не.
Почина.
Какво говориш?
Аби, отишъл си е.
Това не е..
Трябваше да вземе Софи. Негов ред е. - Знам.
Сигурна ли си? - Да.
Слушай, няма добър момент за това, та...
Какво?
Подозрително е. Втори твой близък умира от инфаркт за няколко дни.
Претърсих офиса му, открих паста за зъби.
Паста за зъби?
Поисках токсикологичен анализ.
Позитивен е за голямо количество калциев глюконат.
Мислиш ли, че смъртта на Еверет и Деймън е свързана?
Убити са с еднакво вещество.
И мислиш, че ги е убил един и същи човек?
Видели са Деймън в къщата на Крос по-рано през деня.
Кой го е видял? Какво е правел там? - Наблюдаваме къщата.
Мислите, че е била Адриана.
Следвам уликите, Аби.
Сещаш ли се Деймън да ти е казал нещо особено?
Искаш помощта ми?
Да.
Знаеш ли за адвокатската поверителност? - Не ти е клиент.
Говориш за делото срещу клиентката ми.
Говоря за Деймън.
Не за отчуждената ти сестра и семейството, което те изостави.
Изостави? Аз изоставих тях.
Изоставих Адриана по егоистични причини, добри или лоши.
Повече няма. - Аби, моля те.
Тя е виновна, знам го. - Не знаеш!
Невинна е до доказване на противното.
Вярно ли е?
Софи?
Вярно ли е?
Софи..
Вярно ли е?
Не знам какво да кажа.
Вярно ли е?
Да.
Много съжалявам.
Съжалявам.
Мей ти поиска помощ.
Нямаше какво да направя.
Знаеш нещо. Можеш да помогнеш на полицията да хване убиеца.
Мила, не става така. - Кое не става така?
Татко е мъртъв и знаем кой го е убил.
Нищо не знаем.
Софи!
Излез от колата. - Ако няма да помогнеш, аз ще се справя.
Изгаси колата веднага, Софи.
Софи!
Софи, ще се убиеш!
Софи? - Ти ли го направи?
Какво? - Ти ли уби баща ми?
Какво?
Както си убила своя. - Чакай малко. Какво говориш?
Баща ми е мъртъв, а полицията смята, че си била ти!
Деймън е мъртъв?
Луда ли си? Това ли ти е проблемът? - Софи, престани.
Не познавам баща ти. Не бях поканена на сватбата.
Кога се е случило? - Снощи.
Цяла нощ бях навън с приятели. - Не ти вярвам!
Нямам причина да наранявам баща ти.
Това беше много хубаво. - Най-доброят лек за скръбта.
Още, моля.
Добре, само малко.
Ако майка ти ме хване, няма да ми трябва адвокат,
а спешна помощ.
Заповядай.
Много съжалявам, миличка.
Как разбра, че съм тук? - Къде иначе?
Писах ѝ.
Продължаваш с престъпленията, а?
Даваш алкохол на непълнолетна? - Най-много глътка.
Най-много.
Да, да.
Къде ми е чашата?
Вземи нейната.
Казах „Скрит-нескрит, търся!“
Вървя по коридора и чувам как се кикоти.
Не я бива в криенето. - Бях на четири.
И я видях.
Покачих се през оградата. - Боже!
Беше си куражлийка.
Паникьосах се, а тя се смееше. - После скочих.
Какво стана?
Просто така. Изтичах до оградата и погледнах.
Бях си добре.
За късмет. Можеше да паднеш по стълбите.
Но не паднах.
Бях достатъчно далеч. Не бях в истинска опасност.
Е, става късно. Мисля, че е време да тръгваме, мила.
Сигурна ли си? - Не знам.
Ще повикам кола.
Останете да спите тук.
Моля те.
Добре.
Не мога да обещая, че стаята ти още е тук, защото не е.
Изхвърлих боклуците ти отдавна, особено глупавия заек.
Не! Изхвърлила си Зайко? - Кого?
Плюшено зайче. Със скъсано ухо и без око. Беше парцал.
Обичах си го.
Не мисля, че мога да ти простя.
Може пък да мога.
Може би и аз мога.
Какво става? - Пияна си.
Да. Не е ли хубаво?
Да.
- Възрастните са толкова странни.
Миличка. - Ела. Хайде, ела насам.
Ела.
Миличка...
Ще го преживеем, нали?
И помни, татко те обича.
Може вече да не е с нас, но...
Любовта му винаги е тук.
Какво е станало между вас с леля Адриана?
Това е дълга, тъжна история.
Имам право да знам.
Права си.
Дядо ти не беше много добър човек.
Обвиняваше майка ни, баба ти Шарлът, в опити за убийство.
Казваше, че опитала да го убие.
Че била психично болна.
Вкара я в психиатрична клиника.
Не остана там дълго, самоуби се.
Божичко.
Обвинявах него
и си тръгнах.
Леля Адриана е била още дете.
Да.
Опитах се да я отведа.
Записах я в частно училище,
където да остане до завършването, докато не стане пълнолетна.
По-често беше при заместник- директора, отколкото в час.
Изключиха я.
Звучи ми познато.
Няма да те изключат.
Баба ти щеше да те обожава, да знаеш.
Много би се гордяла с теб.
Като мен.
Сега поспи.
Харесва ли ти?
Става.
Ще слушаш ли?
Да. - Говорех на леля ти.
И двете ще слушаме, обещавам. - Обещавам.
Защо ми звучи като котка, която гледа канарче?
Коя е котката? - Мисля, че си ти.
Ти си възрастната. - Нима?
Бъдете добри.
Чао!
Да напакостим?
Надявах се този път да вдигнеш. Трябва да говорим.
Свързах се с бившия шеф, Ървин Питърсън.
Не е добре, мисля, че е имал нужда да признае.
Каза ми всичко.
Майка ти е била третирана нечестно. Хората грешат, но това беше ужасно.
Знам, че ни беше добре, а аз развалих всичко.
Знам, че е така.
Но още обичам нашата Софи.
И още обичам теб.
Винаги ще те обичам.
Джанис? Там ли си още?
Да, какво има?
Можеш ли да разбереш всичко възможно за Ървин Питърсън?
Да. Нещо конкретно ли търсиш? - Адреса му.
Благодаря ти.
Няма го.
Знаете ли къде е? - Кой пита?
Абигейл Торо.
Жената на Деймън?
Вие ли сте Ървин?
Елате да говорим.
Там има сляпо петно в охранителните камери.
Сигурно искате да знаете какво съм му казал.
Как е той впрочем?
Отиде си.
Отишъл си е?
Полицията смята, че е убит.
Не можем да говорим. - Г-н Питърсън, чакайте. Деймън каза,
че знаете нещо за майка ми. - Стар съм, нищо не знам.
Убиецът на Деймън е убил и баща ми.
Цели се в семейството ми.
Имам дъщеря и сестра, страх ме е, че следва някоя от тях. Моля ви.
Беше ми протеже.
Деймън... Беше най-добрият сред нас.
Имаше си недостатъци.
Всички имаме.
Като баща ми?
Еверет Крос? Не.
Въобще не беше като баща ти.
Еверет почти не беше човек.
Беше богат, властен, тези две неща ценеше най-много.
Кампанията за преизбиране беше особено тежка.
Еверет имаше пари.
Имаше връзки.
Затова приех плана му. - Какъв план?
Шарлът не е опитвала да го убие. Измислих си го.
Разследваха измислен опит за убийство.
Имах само един свидетел,
Еверет Крос.
Доказателствата бяха слаби, всеки съдия би отхвърлил.
Но беше достатъчно, за да затворят Шарлът.
Защо? Защо му е на Еверет да го прави?
Моля ви.
Сестра ми е обвинена за убийството му.
Не вярвам, че е била тя. Искам само да разбера кой е.
Шарлът имаше любовник.
Еверет искаше отмъщение.
А после бебето...
Какво бебе?
Шарлът беше бременна.
Бебето се роди в психиатрията,
Еверет се отърва от него с връзките си.
Скоро след това Шарлът се самоуби.
Мисля, че Еверет не го очакваше.
Не му влизаше в плана.
Трябва да вървя.
Г-н Питърсън? - Не.
Приключих.
Казах, каквото можах. - Бебето.
Какво стана с него?
Един момент.
Не знам.
Вече ще е пораснала. - Тя?
Да, беше момиченце.
Знаете ли нещо за бащата?
Не.
Беше ми приятно, Аби.
Какво? Нямам дори книжка за учащ. - Какво толкова може да стане?
Не знам, мама да разбере.
Не е толкова трудно да пазиш тайни от нея.
Знаеш, че искаш.
Добре, добре.
Чакай, как...
Добре ли си?
Да, да. Натисни спирачката, завърти това и потегляме.
Брайс тук ли е? - Аби.
Трябва да говоря с него веднага.
Аби!
Не можах да ги спра.
Какво става тук?
Аби, имаме разрешително да претърсим офиса ти
компютъра и документите. - Не може, поверителни са.
Конфискувахме лаптопа на Адриана.
Намерихме изобличаващи имейли между вас за убийството на баща ви.
Какво говориш? - Има детайли за това как и кога,
които само извършителите знаят. - Това е лудост.
Знаеш, че е лудост. - Съжалявам, Аби.
Какво? - Моля те.
Арестувам те за заговор за убийството на Еверет Крос.
Имаш правото да замълчиш.
Всичко, което кажеш, може да бъде използвано срещу теб.
Имаш право на адвокат, който да присъства на разпита.
Ако не можеш да си го позволиш, ще ти бъде назначен служебен.
Можеш да се възползваш от тези права, да не
отговаряш на въпроси и да не даваш показания.
Разбираш ли правата си?
Проклятие. - Да вървим.
Моля ви, само да звънна на дъщеря си.
Няма да чакам цяла нощ. Хайде! - Само още веднъж.
Казах ви.
Какво? Отнемате ми правото на съвет? Това ли ми казвате?
Да, не мислех така.
Хайде, Джанис, вдигни.
Благодаря.
Извинявай, че не можах по-рано. Пазачът не ми помогна.
Ипотеката ми не стигна ли? - Ще ме уволнят за това.
Какво е?
Искаше да проуча какво е правила кантората за Еверет Крос.
Данъчни декларации, оценки на имущество, обичайното.
Това е завещанието му.
Ново завещание.
Затова не го намирах. Брайс го е променил преди месец.
Добавил е наследница.
Бианка Роудс?
Върхът си.
Не искаш ли да те откарам до вкъщи?
Не, късно е. Направи предостатъчно днес. Благодаря ти.
За теб винаги, Аби.
Това е мое.
Вярно ли е?
Върни ми го.
Брайс Фулър...
Ти е баща? - Върни ми го!
Майка ми... Вярно ли е?
Шарлът Крос ти е майка? Вярно ли е?
Ти си ги убила.
И двамата. Еверет и Деймън. - Не.
Защо? За отмъщение?
Или само за парите?
Разбирам за Еверет, но Деймън защо? - Не беше така.
А как беше?
Деймън сигурно е разбрал за теб.
Решила си, че е заплаха. - Не.
А какво?
Не можах да го направя.
Обяснявай на полицията. - Не, не можах да го направя.
Брайс го направи.
Един ден просто ме намери.
Така и не забравил Шарлът.
Само е криел спомена за нея.
Докато един ден не разбрал, че не може повече.
Свързал се с бившия окръжен прокурор.
И той имал тайни, които вече не можел да крие.
Ървин?
Брайс Фулър.
Чудех се дали някога ще дойдеш.
Аз...
Трябва ми помощ.
Първо трябва да чуете нещо.
Разказал на Брайс за мен.
Бианка? - Да?
Аз съм Брайс Фулър.
Познавах майка ти.
Искам да ти предложа работа.
Но явно не е могъл да ми каже коя съм всъщност.
Намери ми работа като болногледачка на Еверет.
Не ми каза защо.
Бианка? - Здравей.
Аз съм Адриана.
Влез.
Не знаех нищо за биологичните си родители.
Израснах в дом. Никой не ме осинови и пораснах.
После видях снимки навсякъде.
Из цялата къща: Шарлът, Адриана, ти.
Брайс все повтаряше, че познавал майка ми.
Събрах две и две. Оттук идвам.
Този човек баща ми ли е?
Бианка, какво правиш тук? - Той ли е?
Забави.
Затова ли ми уреди работата? Еверет Крос ли е баща ми?
Не, не е той.
Видях снимките.
Това е семейството ми, нали?
Каза, че си познавал майка ми. Шарлът Крос ли е?
Не исках да...
Не исках така да ти кажа. - Тя ли е майка ми?
Кажи ми.
Да.
Защо?
Защо го правиш?
Семейство Крос ми взеха всичко.
А сега, щом те намерих,
ще си вземем заслуженото.
Ние?
Какво говориш?
Аз съм твой баща.
Брайс искаше Еверет да умре.
Каза, че е старец на смъртен одър.
Но не биваше да му казвам как да инсценира сърдечен удар.
Разбрахме се. Не можеш да се откажеш сега.
Знам какво казах, но не мога.
Мислех, че мога да ти вярвам.
Той дойде. Беше много разочарован.
Просто не можех.
Не е Адриана, не съм аз.
Брайс уби Еверет.
Имаше достъп до паролата ти.
Адриана не ползва пароли.
Без паника. Сложила си твърде много.
Затова откриха следи в кръвта.
Настоявай Брайс да даде случая на мен. Ще се погрижа за всичко.
Каза ми, че съм съучастничка в убийство и ако
не искам да лежа цял живот, да правя каквото каже.
Влязла си в имейлите ни и си ни нагласила.
Планираше да ме добави в завещанието, да ви прати в затвора
и така цялото имущество на Крос да стане мое.
Само за да си отмъсти.
Първо мислех, че е заради нас.
Бащата намерил дъщеря си.
Но Брайс е искал само отмъщение.
А Деймън?
Дойде тук. Знаеше коя съм.
Уплаших се и се обадих на Брайс.
Ще ме затворят ли?
Аз съм виновна. Сърди се на мен, не на нея.
Всъщност шофира много добре.
Мамо?
Какво прави тя тук? Какво правиш тук?
Имаме да ви кажем нещо.
Търся Брайс.
Брайс? - Да, тук ли е?
Да. След мен. Насам.
Чудесно, благодаря.
Още нищо ли? - Още няма нищо.
Колата е пред къщата му, аз съм в кантората. Ще ти
звънна, когато го доведат. - Добре.
Спокойно, Аби, ще го хванем.
Благодаря.
Искам да разпитам и Бианка.
Ще дойде утре сутринта с адвоката си.
Още го няма, но ще го намерят.
Хайде, Соф, да ти намерим легло.
А Бианка?
Какво за нея? - Може ли и тя да пренощува?
Не ми е приятно да е в къщата.
Щеш, не щеш, наша роднина е.
Не ми харесва.
Няма нищо. Не можеш да я виниш.
Дай ѝ време.
Струпа ѝ се много наведнъж.
Бианка,
ако зависи от мен, това е и твоя къща.
Благодаря.
Супер е.
Голяма работа е. - Е...
Имаш опит с такива.
Мисля, че семейството преживя достатъчно мъка.
Сякаш сме прокълнати. - Или сме бойци.
Знам какво правиш.
Как можеш да ѝ вярваш?
Бианка...
И тя е преживяла много.
Брайс я е манипулирал.
Ще трябва да плати за постъпките си,
но никой не е вярвал в нея.
Мисля, че ѝ го дължим.
Всеки заслужава втори шанс. - Да, нещо такова.
Лека нощ. - Лека нощ.
Какво си направила?
Полицията беше в офиса ми днес.
Сега са пред къщата ми.
Какво си направила?
Казах им всичко.
Глупачка.
И двамата ще лежим в затвора. - Използва ме.
Каза, че искаш справедливост, а си искал мъст.
Седни там.
Не прави нищо.
Аз ще си отмъстя. - Не.
Махни се от мен!
Аби!
Адриана!
Той е тук! В къщата е!
Аби!
Адриана!
Той е тук!
Какво става? - Брайс е в къщата.
Какво? Къде?
Софи!
Мамо?
Всичко ще е наред. Скоро ще се свърши. Стой мирно.
Софи!
Отвори вратата!
Софи, отвори!
Стой мирно. - Махни се от мен!
Проклятие!
Софи, отвори! - Мисля, че ключът е долу.
Отключи вратата!
Хайде, мила.
Софи?
Аби! Брайс гони Софи! - Боже!
Къде са? - Отидоха зад къщата. Май са навън.
Ще проверя отзад.
Слава Богу!
Къде е той? - Не знам. Не знам. Беше тук.
Добре, внимавай. - Слава Богу, добре е.
Спокойно, мила.
Звънни на 911.
Какво мислиш? - Май е само навяхване. Добре ли си?
Не знам. Боли.
Пусни ме, копеле! - Стой тук. Не мърдай.
Адриана? Къде си?
Тук съм.
Прекрасното семейство Крос.
За такава ли се мислиш, Бианка?
Пусни я, Брайс.
Еверет не заслужаваше Шарлът и го знаеше.
Мислеше, че я притежава като всичко останало.
Но тя отказа да бъде собственост
и той я захвърли.
Също като теб, Бианка.
Искаш да говорим? Добре.
Но я пусни.
Не е нужно... - Какво? Да наранявам никого?
Не е ли вече късно за това?
Настроили сте я срещу мен,
какво ми остава? - Татко, моля те.
Не я наранявай.
Ядосан си на мен.
Пусни я.
Ядосан?
Ядосан съм, и още как.
Моля те, недей. - Спри, Бианка.
Аз съм единственият ти роднина.
Не си!
Пусни...
Престани!
Боже, Бианка!
Добре ли си? - Да.
Главата ли си удари? - Мамо?
Мамка му.
Най-добрата част от закуската. Мимоза.
Чакай.
Само проверявам. - Мога да бъда отговорна леля.
Нали?
Супер, дойде! - Виж кой е тук.
Заповядай, седни. - Поканила си я?
Лельо Ади?
Да? - Ще се нанесеш ли в стаята на дядо?
Само да изхвърля старото легло. - Значи ще е празна.
Ти би ли се нанесла? - Аз? Никога не бих...
Но...
Моля те. Двете ми лели под един покрив.
Добре.
Но да се знае едно –
аз съм яката леля.
Заповядай.
Съквартирантке.
Наздраве! - Наздраве.
КРАЙ
Субтитри от YavkA.net @ 2025