Преди много години се провела епична битка,
между доброто и злото. В лицето на Самарянин…
… и Немезис.
Братята близнаци, които се превърнали в заклети врагове.
МИСТЕРИОЗНИ БЛИЗНАЦИ В ГРАНИТ СИТИ Но нека започна отначало.
Необичайната им сила
неволно наранявала невинни хора.
ИЗРОДИ, РАЗКАРАЙТЕ СЕ! Страхът от братята обзел града.
Жителите изчакали семейството им да заспи, и опожарили домът им.
Родителите им изгорели живи,
но близнаците оцелели.
Самарянин се превърнал в символ на правдата,
закрилник на хората.
Немезис, изгарян от неутолим гняв…
желал единствено светът да страда като родителите му.
Самарянин се опитал да потуши гневът на брат си,
но Немезис изковал смъртоносно оръжие.
Чук, в който излял цялата си ненавист и гняв.
Само този чук можел да унищожи Самарянин.
Немезис примамил брат си в електроцентралата,
където веднъж завинаги да се разправи с него.
Джоуи! Какви ги вършиш? - Бягай, старче! Той е…
Това е Немезис!
Немезис знаел, че брат му ще дойде да защити невинните.
Братята били достойни противници,
но с чука в ръце, Немезис имал надмощие.
Но не за дълго.
Самарянин и Немезис загинали при взрива.
Това е легендата, която всички знаят,
но аз вярвам, че Самарянин е още жив.
САМАРЯНИН
НАШИ ДНИ
Ако Самарянин беше защитник… - Какъвто е.
Защо ще инсценира смъртта си? - Самарянин ни изостави.
Да, но защо? - Пълни глупости.
Отговорът на този въпрос е в книгата ми "Самарянин е жив".
Сам? Сам?
Имаш ли пари? - Мамо, стига де.
Къде са 5-те долара, които ти заех? Трябват ми за автобус.
Моля те, ще закъснея. Трябват ми.
За твое сведение, заради данъците чистя тоалетни
с час повече, за да ги изкарам.
Мамо, просто ги вземи. - Благодаря ти. Обичам те.
И аз теб. - И не забравяй да изхвърлиш боклука.
Вали. - Вони.
Заключи вратата.
И умната.
Добро утро, Джо.
САМАРЯНИН Е ЖИВ
Чакай малко.
Нещо ценно?
Може би. - Купи си пъзел.
Стига де!
Пак ли? УВЕДОМЛЕНИЕ ЗА ИЗГОНВАНЕ
По дяволите!
Здравей.
Какво носиш? - Радио.
Яко. Работи ли?
Тотално е счупено.
Защо ти е счупено радио? - Защо носиш счупен часовник?
Дребосък! Ей, Сам!
Размърдай се, келеш. Чух, че вратата ви е запечатана.
Искаш ли да ми помогнеш? - Защо да го правя?
Постоянно ме наричаш келеш. - Чакаш извинение ли?
Искаш ли да изкараш пари или не? - Не чу ли какво казах?
Затваряй си устата, Джейс. - Щом казваш, келеш.
Къде хукна?
Не се дръж глупаво. Трябват ти кинти, нали?
Хайде, идвай.
Човече, събери кураж и скачай вътре. Никой не гледа.
Да огледаме. Време е да изкараме пари.
Искам да започнеш оттам. - Какво?
Глух ли си? Размърдай се, човече. Започни оттам.
Започни отдолу, че отговаря на ръста ти.
Не ме гледай така, брато. Действай.
Напъни се, с всичка сила.
Хайде, дърпай, дърпай. Красота.
Истинско богатство си имаме.
Хайде, дребосък. По-бързо.
Все едно съм птица.
Летя като орел.
Не го показвай, където отиваме. - За какво говориш?
Човече, Сайръс обожава Немезис. Иска да е като него.
Отиваме при Сайръс?
Защо не ми каза?
Тоя е тотално ку-ку.
Колко искаш? - 400 долара.
По-скоро делено на 10, значи 40. - Човече, добави една единица пред 40.
Напушен ли си? Сложете ги на кантара.
Той никога не лъже.
40. - Там не пишеше 40.
Побърка ли се, човече?
Здравей, шефе.
Как е, глупако? Продаваш бонбонки за баскетболния отбор ли?
Не, човече, продавам жица. - Напредваш. Колко ще спечелят, Пийт?
40 долара. - 40 долара!
Искате ли истински пари? На Кастъл роуд има магазин.
Трябва ми някой, да разсее продавача. - Слушай, нищо не върша за теб.
Здравеняка Джейс излезе страхливец. - Аз ще го направя.
Какво? - Недей, човече.
Какво? Мога да го направя. - Побърка ли се, човече?
Хлапето не е таман, човече. - Само го разсейвам ли?
Да, нищо повече.
Добре, участвам. - Да тръгваме.
Проблем ли имаш? - Не, нямам…
Какво зяпаш, бабе? Имаш проблем с моя приятел ли?
Нещо нередно ли има?
Хайде, хайде.
Добре. Виждаш ли го? Дъртака? - Да.
Не го гледай. Отмъкваме лотарийните билети, ясно?
Да. - Едва ли ще те застреля.
Какви ги говориш? - Знаеш какво да правиш.
Секунда. Не. - Хайде.
Помогнете ми! Помощ, моля!
Помогнете ми! Кола… - Само това ми липсваше.
Кола мина на червено. Помогнете ми, моля!
Да ми се махаш от главата. - Трябва ми помощ, не мога да стана.
Ела тук. Какво е това?
Лют сос! Проклети крадци!
Бързо, бързо! - Проклети копеленца!
Отваряй, отваряй. Има много пари. Можем да крадем по всяко време.
По всяко време, казваш? Да не изкукурига нещо?
Казах им да проверят кутиите…
Не ги ли погледнахте? - Чипсът го бива.
Вината е негова, задигна грешните. - Не е вярно.
Направих каквото каза. - Лъжец ли ме наричаш?
А не си ли лъжец, Реза?
Не съм, Сайръс.
На колко си, друже?
Тринайсет. - Най-младият и най-малкият, а?
И на мен ми се е случвало.
Но ми писна да поемам вината на по-големите.
Това ли се случи преди малко?
Трябва да му благодариш. Хлапето знае кога да мълчи.
Сайръс, това са глупости. - Реза.
Хареса те.
Харесва хора, които хапят.
Умрях от страх. - Но не си предател. Има значение.
Идвай!
Заклет фен, а?
Нека позная.
Харесваш го, защото е бил добрият?
Лично аз…
Имам друга гледна точка.
Немезис наранява хората. - Понякога.
Не важното е дали си наранил някого, а кого.
Немезис винаги скачаше на силните.
Бях колкото теб, когато почина. Беше ми идол.
Немезис смири гордите, преби онези, които заслужават.
За хората около мен…
Немезис беше божество.
Самарянин бе поредното ченге,
защитаващо богатите, докато другите гладувахме.
За постъпката ти днес.
За всичките ти бъдещи постъпки за мен.
ИСУС Е НАШИЯТ СПАСИТЕЛ
Всеки месец едно и също. Знаеш, че ми плащат на 5-то число.
Защо го правиш? Защо ме тормозиш?
Имаме правила. - Не съм ли си плащала винаги?
Не и на първо число. - Мамо!
Удоволствие ли ти прави? - Тук не е приют.
Вземи проклетите пари.
Ето. Отвори проклетата врата!
Нищо лично.
Всеки път едно и също.
Бързичко я отключи, а?
Влизай. Каква наглост, да ни остави на улицата.
Спестя ли, напускам работа и се махаме от този град.
И никога повече разправии с този тъпанар.
И къде ще идем? - Не съм измислила.
Какво е това по лицето ти?
В магазина се спънах, счупих един рафт и се омазах със сос.
Човекът ми даде пари да си мълча.
Какво винаги ти казвам?
Сам? Какво ти казвам винаги?
"Решенията ни носят последствия."
Именно.
Откъде взе парите?
Защо не ме попита, преди да ги вземеш?
Дори и да не се справям добре, винаги ще съм твоя майка.
Мамо.
Добре, пристигнаха.
Човекът каза, че са смъртоносни.
Откъде ги взе? - Знаеш ли военна база, която затваря?
Имаме наш човек при боеприпасите.
Онова, което загърбваш, винаги те преследва.
Като призрак.
Бум! - Кога ще действаме?
Утре.
Напрежението расте,
синдикатът е против бюджетните съкращения.
Безработицата също расте. Бездомници наводняват града,
благодарение на градските възбрани и запори на жилища.
Общото мнение е, че финансовата криза се дължи на…
Мислиш, че се шегувам ли?
Искам си парите. Дръжте го!
Хванете го!
Крис, дръж го!
Майка ти ще чуе да врещиш. - Тя е на работа.
Така ли? Тогава ще те намери мъртъв.
Божичко!
Боже мой.
Какъв ти е проблемът, човече? - Ела ми.
Хайде, чупката.
Трябват ти нови приятели.
Да се махаме оттук.
Хайде, братле! Да се чупим. - Знаем те къде живееш, старче.
Самарянин.
Близо със 17% се е увеличила безработицата.
Автоматизираното производство ще увеличи процента.
Сега машините заемат работните места…
Дишай.
"Смит, Джо".
Джо.
Джо Смит…
… е Самарянин.
Винаги ли трябва да се грижа за теб?
"Винаги ли трябва да се грижа за теб?"
Полицай, склада с уликите е затворен. Елате друг път.
Виждал ли си такава преди?
Графитна граната. Разкатава майката на електрониката.
Къде си?
Какво е това?
Немезис.
Тук е.
Усещам силата му.
Вече мога да завърша започнатото от Немезис.
Чакай, чукът истински ли е? - Естествено. Мислиш, че е играчка ли?
Да тръгваме!
КНИЖАРНИЦАТА НА АЛ
О, Боже. - Трябва да говоря с теб.
Не, не трябва. - Намерих го.
Не, не си. - Здравей, коте.
Сериозно. Намерих го. Самарянин.
Да, каза ми преди месеци. Пазачът в училището ти, нали?
Не, не е той. Оказа се, доста силен за портиер.
Или пощальонът, който надбягал булдога.
Порода, известна с бързината си.
Трябваше да го видиш, колко бързо бягаше.
Виж, хлапе, аз съм сериозен журналист.
Интелектуалец.
Знам, уважавам трудът ти.
Купи ли си поне книгата ми?
Разбира се, че я купих.
Добре де, гледам те онлайн.
Как ли не… - Не, но…
Харесвам видеоклиповете ти. Гледам ги постоянно.
Стига де. - Разбери, хлапе.
Не бива всеки път да ме тормозиш и да плашиш клиентите ми,
щом видиш някой пъргав старец.
Излез. - Този път е различно, честно.
Слушай, имам десет долара.
Ще си купя книгата ти,
ако ме изслушаш.
Много е яко.
Положих огромен труд последните двайсет години.
МЪЖ СМАЯ ЛЕКАРИТЕ, КОСТИТЕ МУ ЗАЗДРАВЯВАТ ЗА ДНИ
Всъщност… нека ти покажа нещо.
Без да пипаш.
Не пипаш - само гледаш.
Преди 10 години имах приятел в отдел "улики" на полицията.
Снимката е от него. Това е ръчно изкован чук.
Красота. Знаеш ли къде е намерен? - Не.
Намериха го, където те умряха.
На бас се хващам, че е изкован от омразата на Немезис към брат си.
Само този чук може да нарани някой от близнаците.
Теорията ми е, че Немезис сам е подпалил електроцентрала,
защото е искал в целия град да цари анархия и хаос.
Както и да примами брат си.
Но планът се объркал.
В крайна сметка, собствената му омраза го унищожила.
Боже. - Добре, да минем по същество.
Кой според теб е Самарянин този път?
Боклукчията,
живее отсреща улицата.
Какво съвпадение. - Този път е различно.
Наби децата, дето винаги ме тормозят.
Бие деца? - Не, не. Те са големи и са банда.
Има голям, гаден белег на гърба си, точно като от пожар.
Откъде знаеш за белега?
Виждам го през прозореца му.
Не знам кое е по-притеснително, че мислиш Самарянин за съсед,
или че шпионираш старци.
Не, не е това, което си мислиш.
Хлапе, разказа си историята, струва десет долара.
Една секунда, да взема нещо, става ли?
Хайде, събирай си нещата. - Погледни.
Сграбчи го и го огъна.
С голи ръце? - Не е ли яко?
Откъде знаеш, че ножът не е бил така?
Видях как го прави.
Хлапе, трябват ти още доказателства,
старец с белег и огънат нож не стигат, Тим.
Казвам се Сам. - Почти улучих. Обирай си нещата.
Виждам те, пикльо.
СЕМЕЙСТВО ЗАГИВА ПРИ ПОЖАР
Какво?
САМАРЯНИН Е ГЕРОЙ
"Самарянин е герой."
Самарянин.
Схващаш ли, как изглежда, когато братовчед ми лъже Сайръс?
Не е гот.
Гарантирах за теб. - Какво искаш от мен?
Нищо. Просто млъкни.
Това е той.
Онзи старец.
Този старец ли те натупа? - Туна, млъквай. И теб ще нарита.
Той е.
Сам?
Сам, ела тук.
Сам! - Какво, мамо? Какво правиш?
Как "какво"? Мислех, че ще вечеряме.
Аз… - Какво е това?
Блъснах се в едно шкафче.
Шкафче казваш? А има ли си име? - Какво?
Няма си, обикновено шкафче е.
Да? - Синът ви задигна нещо ценно от мен.
Какво? Вие кой сте?
Джо Смит, живея отсреща.
Какво е отмъкнал? - Лексиконът ми.
Сам, ела тук.
Имаш ли нещо, което е на този човек?
Дай ми го.
Извини се. - Съжалявам.
Само това ли ще кажеш? - Не знам.
Че съм почитател?
Какво ти става? Какво изобщо става тук?
Момент.
Мога ли да помоля за нещо? Добро дете е, наистина.
Моля ви, не викайте полиция. Няма да се повтори, обещавам.
Да не звучи като оправдание…
Но, баща му… Вижте, това го промени.
Може вината да е в мен, но той е… Добро дете, просто е малко…
объркан.
Нищо страшно не е станало.
Имаш страхотна майка.
Голям си късметлия.
Мамка му.
Вече проверих контейнера.
Няма нищо ценно.
Знаеш ли, нямаше да задържа лексикона. Просто те взех за него.
Спокойно. И на мен ми се случвало да крада.
За кого ме взе?
За него? - Да.
Самарянин е мъртъв. - Така казват.
Вадя си прехраната, събирайки боклук.
Не ме удряй, ако не съм съгласен с теб.
Никога не бих те ударил. Какво има?
Защо ти е този лексикон?
Защото съм му почитател, точно като теб.
Това е. Защо не идеш да риташ топка?
Този разпит взе да ми лази по нервите.
Мислиш ме за този или онзи.
Гледай си работата, а аз моята.
Лъжеш! Не ти вярвам!
Слушай, хлапе…
Пипнахме го.
Край с него.
Божичко.
Боже.
Ставай.
Боже мой.
Добре ли си?
Не, мамка му.
Не мога да повярвам!
Боже! Знаех си, че си ти!
Знаех си! Знаех си!
Да вървим. - Знаех си, че си ти.
Трябва ми вода. - Знаех си, хора!
Не викай, трябва ми вода. - Добре.
Влизай. - Разкарай се, на куцук си ми.
Няма начин. Това е най-якият ден.
За теб!
Какво блаженство!
Не е за вярване, че открих Самарянин. - Грешиш.
Значи си човек потрошен от кола, който се тъпче със сладолед?
Ям го, за да охладя тялото си.
Защо просто не пиеш студена вода? - Вкусът й е гаден.
Може ли малко? - Не.
Съжалявам, за спешни случаи е.
Защо излизаше пара от теб?
Чувал ли си за бинарно делене, клетъчна термодинамика?
Какво? Аз съм едва на 13.
Знаеш ли какво става при топлинен удар?
Когато се нараня, тялото ми прегрява и ако не го охладя…
Сърцето ми ще експлодира. - Ти не си човек.
Момент. Така ли умря Немезис?
Били сте братя, нали?
Да не говорим за Немезис.
Защо не хапнеш малко сладолед? - Благодаря.
Веднъж спаси баща ми. - Откъде ти хрумват такива неща?
Знаеш ли какво означава "заблуда"? Ти се заблуждаваш.
Не се заблуждавам, говоря сериозно. Ти спаси баща ми.
Той бе крадец на коли. Една нощ си го хванал.
Вместо да го арестуваш, си го вкарал в правия път.
И сега пише приказки ли? - Не, почина.
Да видим дали ще пробудим народа.
Виноват.
Много яко! - Можем и по-добре.
Гранит Сити…
кой подава ръка на беззащитните?
Кой е нашият герой?
Това Немезис ли е? - Завърнах се, за преврат.
За всички онези, които този град изостави.
Нашето движение, ще върне властта на хората.
Време е да си върнем своето!
Сложи я. Ето и за теб, приятел.
Време е за промяна!
Немезис! Немезис! Немезис!
Вървете!
Борете се!
Властите са потресени след снощните събития.
Загадъчното прекъсване на тока и бандата с маски на Немезис,
подбуди вълна от размирици. Има и ранени.
На фона на нарастваща безработица и бедност, градът ни е пред колапс.
Според някои е въпрос на време градът да потъне в разруха.
Какво да те правя? Да те хвърля под автобус, за да се отърва от теб?
Самарянин не би го сторил. - Ами ако не е на кеф?
Тръгвай.
Какво носиш в чантата? - Фотоапарат, не пипай.
Защо ти е? - Ще го продам в заложната.
Кофти работа.
Какво правиш по цял ден? Поправяш неща и се чалваш?
Отшелник съм. Знаеш ли какво значи? - Нямам си идея.
На гръцки означава пещерен човек.
Живея в тесен апартамент и ми е добре.
Чувствам се добре, обичам да съм сам.
Знаеш ли, какво наистина ме чалва?
Да съм сред други хора. Схващаш ли? - Не.
Напротив. - Няма никакъв смисъл.
Ти спасяваш хора, не си пещерняк. Говориш глупости.
Куражлийче си, признавам.
Колко, ще изкараш от фотоапарата? - Идея си нямам.
10, 20 долара? - Ти да не си счетоводител?
Бъди така мил и ме изчакай тук.
Не искаш да вляза? - Не, затова казах: "Стой тук."
Какво зяпаш?
Извинявам се.
Моля, и ще го оставиш просто така?
Трябваше да му видиш сметката.
Разочароваш ме.
Не се меси.
Какво направи, мамка му? - Разпада се, също като нас.
Говори в единствено число.
От месинг е. - Знам, дори той одъртява.
Ще го приспадна от сметката ти. - Редно е.
Нова неделя, нов боклук.
Давам ти 25 долара. - Еха. Наистина ли?
Пак се започва. - Не е "Канон".
Какво ще кажеш за 50 долара и ще те снимам с него?
Ей, какви ги вършите? Спрете! Крадци!
Виждаш ли? Ето какво се случва,
когато градът е в ръцете на двама генетични изроди.
Хората трябва да решават проблемите си в противен случай са загубени, нали?
Така е. С колко злодея си се бил едновременно?
100.
Еха. Много ли си силен?
Още ме бива, както сам видя, но не колкото преди.
Човек губи форма, щом престане да му пука.
А на мен спря да ми пука преди много време.
Колко можеш да скачаш?
Преди, може би над 10 коли. Сега… девет.
Не вярвам. Я покажи. - Забрави.
Няма да си чупя коленете, за да ти направя кефа.
Някога скачал ли си от сграда? - Не, но съм хвърлял доста хора.
Майтапя се. Много се разприказвах.
Знай, че можеш да ми имаш доверие.
Не те ли е хващало шубето?
Защо? Плаши ли те нещо?
Просто… - Разбира се, че ме е хващало.
Всеки го е хващало, страхът е нещо нормално.
Но продължаваш да се биеш. - Да, когато е необходимо.
По принуда и не ми харесва.
Когато ме е шубе, гледам да си плюя на петите.
Но винаги се сковавам. - Ей, приближи се.
Постъпваш много умно.
Уличните битки са за безразсъдните.
Защо трябва да се биеш с непознат,
който не е в живота ти,
но може да ти го отнеме?
Постъпваш правилно.
Върви, преди майка ти да е повикала ченгетата.
Добре. Лека нощ, Джо.
Сам?
Дай да видя часовника ти.
Ще се пробвам, но нищо не обещавам.
Благодаря, Джо. - Пак заповядай.
Втора седмица бунтове тресат Гранит Сити.
Поредното внезапно прекъсване на тока. Някой обвиняват мъжът,
за който се твърди, че е мъртвият престъпник, Немезис.
Под прикритието на мрака, вандалите грабят банки,
носейки маски на Немезис.
Нима Немезис се завърна? Това е темата на тази сутрин.
Добро утро!
Какво му е доброто? - Какво има? Не можа да спиш?
Мигрената ми се обади. Този кошмар, ще те пипне на стари години.
Странно е, че го каза.
Вече си имам кошмар, как те блъска онази кола.
И как те спасих… - Да, опазил ме бог.
Чудех се…
Можеш ли да ме научиш да се бия? - Не!
Моля те. - Забрави.
Искам да се науча. Искам да съм като теб.
Моля те.
Искал да е като мен?
Добре. Като свърша работа, среща на покрива, става ли?
Добре. Благодаря.
Къде ми е акъла…
Здравей. Съжалявам, че закъснях. - Няма проблем.
Хайде, да те видим какво можеш.
Добре. - Давай, че изгарям от нетърпение.
Успокой топката, дядка.
Я виж колко си пъргав.
Къде се научи да удряш така? - Баща ми ме научи, когато бях на 4.
Спрях да се занимавам, когато почина.
Впечатлен съм. - Благодаря.
Удари ми ръката.
Не, не. Удари ръката ми. Достатъчно голяма е.
Защо да го правя? - Какво?
Предаваш ли се? - Да, като страхливец.
Защо? - Късметлия си.
Не ударих, що да съм късметлия? - Защото, си добре възпитан.
Ами ако ситуацията е друга? Да речем, че някой тормози майка ти.
Тогава, биеш един изненадващ юмрук и дим да те няма.
Това честно ли е? - Ако животът бе справедлив,
всички щяха да са щастливи. Но познай? Не са.
Изперка. - Кой?
Ти.
Наистина ли? Така ти се пада като ме удряш. Давай, да сложим лед.
Божке! - Какво ти става?
Не знам. - Знаеш, че съм здравеняк.
Мисля, че е счупена. - Не, не е.
Навехната е.
Ледът ще ти помогне.
Ето. Пъхни ръката си вътре.
Благодаря. Защо обичаш да поправяш стари боклуци?
Успокояващо е. Виждаш ли стария тостер?
Виждаш ли? Да счупиш нещо е лесно.
Поправянето ти помага да се отпуснеш и да се съсредоточиш.
И смятам, че някои от тези неща заслужават втори живот.
Като теб? Шегичка.
Какво се случи между теб и Немезис?
Няма да се спреш, нали?
Хубаво е, че Немезис го няма.
Може и да е така, но никой не знае самата истина.
Но едно е сигурно, Немезис наистина умря онази нощ.
Направи го. - Според Алберт Каслър,
Немезис е имал план да взриви електроцентралата,
и да предизвика анархия и хаос в града.
Той изобщо не е наясно.
Прибирай се.
Върви си!
Малкия разбойник. Какво става, хлапе?
Нищо интересно. - Искаш ли да изкараш една стотарка?
Да. Решен съм, да покажа юмруци.
Скачай. Сил.
Да тръгваме.
Ей, хлапе.
Имаш ли семейство?
Само майка. - Аз и толкова нямах.
Никога не съм имала семейство.
Докато Сайръс не ме приюти, спах в кола, бях на около 8.
Събуди ме, а аз го ухапах.
Оттогава ли си с него?
Той ми е семейството.
Както и за тях.
Дължим всичко на Сайръс.
Не разочаровай семейството ми, Сам.
Иначе ще ти отнема всичко.
Готов ли си? - Да.
Малко е сложно, така че внимавай. - Добре.
Ако се появи ченге, подсвиркваш.
Само това ли? - Да те чуя.
Не.
Какво?
Така се прави, дечко.
Съжалявам. - Здравейте, полицай.
Заповядай.
Трябва да се научиш да подсвиркваш.
Забележете, че едно ченге не струва нищо без значка и пистолет.
Защо се гавриш с мен?
Платих ти да си затваряш очите. - Електроцентралата
захранва тази част от страната.
Така е, и какво?
Замалко да провалиш всичко.
Няма да си затварям очите за задници, които минират.
Леле, ще го играеш суперченге, а?
Сил.
Добре, добре! Ще си мълча. Моля те, спри!
Не те чувам, много е шумно. - Махам се.
Ще се изпаря, ще си мълча. - Какво?
Тръгвам си! Само го изключете, моля!
Спри.
Благодаря ти.
Напусни и никога не се връщай.
Ще се изпаря. Кълна се.
Благодаря ти. - Пак заповядай.
Винаги им оставяй надежда.
Помощ!
Спрете!
Тази гад ми дължи пари. Какво?
Избери страна, ние или той.
С нас ли си, или не? Хайде. - Сам!
Помогни ми! - Дръж го здраво.
Джейс, разкарай се оттук! Бягай, бягай!
Изправете го! Ставай.
Изпънете му ръката! - Пусни ме!
Да те чуя да викаш.
Действай.
Скива ли го това лайно?
Хайде, хайде, хайде.
Доктор Дейвис на телефона.
Какво се е случило със сина ми? - Някакви хлапета са го ступали.
Не можахте ли да ги спрете?
Не. - Ама и вие сте един герой.
Когато бомбите в централата избухнат, цялата мрежа заминава, ясно?
С други думи, цялата мощност, която влиза и излиза…
Жив е. - Кой?
Дъртият! - Няма начин. Нали го прегазихме?
Къз, казвам ти, видях пича, нищо му няма.
Човече, добре го подредихме. - Кой?
Един дъртак дето се ебаваше с Реза. - И ти го смаза?
Определено.
Искам да се срещна с този старец.
Много мило.
Шефът иска да те види, дъртак.
Идваш с нас. - Съветвам ви да помислите добре,
преди да направите подобна, непоправима грешка.
Дребньо.
Защо не ми покажеш? - Нямаш грижа.
Спипайте го.
О, мамичката му!
Наистина ли?
Полети.
Ти сериозно ли? Хвърли лошият през стената.
Как го направи? - Момиченце, не си видяла добре.
Дупката си я имаше. Това е оптична илюзия.
Не, това, видях как хвърли… - Не, не.
Всъщност си видяла… - Хей, старче!
Опитай това.
Внимание, граната!
Мърдай!
Извинявай, хлапе. Добре ли си?
Да. - Наистина?
Добре. Трябва да вървя, хлапе. Беше ми приятно.
Моля?
Има ли изобщо надежда?
Гранит сити се опитва да се справи с вълната от насилие,
породена от завръщането на Немезис.
Може ли това да означава, че и Самарянин се е завърнал?
Внимание, граната!
Момичето до мен е свидетел. Смяташ ли, че си видяла Самарянин?
Баба ми е разказвала, как Самарянин я е спасил от автобус.
Този мъж ми спаси живота. Само маската му липсваше.
Просто невероятно. Как се почувства?
Мисля, че беше в новините. - Да, видях ги.
Да. Трябваше да го видиш онзи.
Какво има в чантата? - Нищо.
И какво се случи с "онзи"? - Получи изненадващ юмрук.
Но забравих да побягна. - Не съм искал да те наранят.
Е, случи се.
Сега мама не ми вярва на нищичко.
Тя няма да ме чуе, когато й кажа, че нещо лошо ще се случи.
Какво ще стане? - Сайръс, онзи тип от бунището.
Планира да стори нещо на подстанциите.
Без мен, звънни на ченгетата. - Но само ти можеш да помогнеш.
Ти помагаш на хората.
Не мога да помогна на никого, Сам. - Значи ще побегнеш?
Не си по-добър от лошите.
Сам.
Тук е!
- За какво говориш?
Не сте ли гледали новините още? - Не.
Може ли това да означава, че и Самарянин се е завърнал?
Просто невероятно. Как се почувства?
Боже! Предполагам, че съм щастлива, че някой ни пази.
Някой наистина ни пази.
Всички в Гранит Сити все по-често се питат,
дали Самарянин е жив? - Ами ако наистина е той?
Ако той е Самарянин? - Си, той е. Самарянин е.
Ами ако дойде да търси Немезис?
Какво ще стане, ако се опита да ни спре?
Няма да го допусна. Ще му покажа, кой е истинският герой.
След 25 години, той се завръща.
Къде е проклетият часовник?
О, по дяволите.
Не. Не. Мамо. Мамо. Мамо!
В дъното на втория етаж.
Хей, на този етаж.
Мамо! Мамо! - Тук съм!
Какво има? - Трябва да се махаме.
Къде? - Довери ми се, става ли?
Мамо, мамо, хайде. - Дръжте хлапето!
Да се махаме! - Тифани Клеъри е, живея под вас.
Моля, отворете вратата. - Не мога да ви пусна.
Хайде.
Мъртви сте!
Отиват нагоре!
Мамка му! - Какво мило семейство.
Разкарайте се от сина ми. - Мамо.
Не, не. Сам, стой близо до мен.
Какво искате от сина ми? Стойте далеч от детето ми.
Или ще видите злата ми страна!
Какво искаш?
Просто искам да говоря с хлапето си. - Няма да стане. Само през трупа ми.
Мамо, не. Не я докосвайте!
Хайде. Да вървим. - Не, не, Сам!
Обещавам ти, всичко ще е наред.
Ще престанеш ли, Сил? - Жива е, нали?
Кучка! - Кой е кучка?
Ти! Не ме пипай!
Махни си ръцете от мен.
Определено си мой тип.
Той ще те намери.
Той ще дойде за мен. - Да. Точно затова ще те отведа.
За да може Немезис най-накрая да убие Самарянин.
Гранит Сити е на ръба и се подготвя за още една нощ на насилие.
Властите търсят всякаква информация, свързана със завръщането на Немезис.
Те се опасяват, че терора му тепърва започва.
Последно повикване за Албакърки…
Последно повикване за Уиндзор 43.
…са предизвикали неспирната опустошителна вълна.
Сега, повече от всякога, Гранит сити се нуждае от герой.
Сам. Сам, поправих ти часовника.
Сам.
Добре ли сте? - Не. Сам.
Какво стана? - Те го отведоха.
Сам. Сам. - Кой го отведе?
Сайръс. Сайръс.
Нашите бойци са разпръснати из целия град.
Когато всичко потъне в мрак,
електроцентралата ще се взриви. - Добре.
Това е на една пресечка. - Я трай.
Нали щяхте да биете силните? - Първо гориш, после строиш.
Прецакан си, точно както Немезис.
Хайде, размърдайте се!
Проклятие!
Хлапе!
Сам!
Пусни ме!
Дошъл съм за хлапето. - Той си е добре.
Добре ли си? - Да.
Самарянин.
Да посрещнем добрият герой. Все пак изплува.
Все пак дойде.
Преди на Самарянин не му пукаше за моята част от града.
Пусни го.
И двамата ще се разберем.
Не.
Искам да гледа как неговият герой губи.
Да види всеобщата заблуда.
Що за клоун си.
Сега доброто геройче трябва да се оправя само.
Джо! Хайде!
Стой настрана!
Ставай, добряко.
Давай! Давай! - Джо! Отвърни!
Джо! Направи нещо!
Гледай как твоя герой губи, Сам.
Ще довърша започнатото от Немезис. - Давай!
Хайде, Джо! Отвърни, моля те!
Сега знаеш как се е чувствал Немезис!
Как се чувствахме всички!
Вече няма кой да те спаси, добри ми герой!
Продължаваш да ме наричаш, "добрият герой".
Аз не съм добрият герой.
Аз съм неговият противник!
Немезис? - Какво?
Стреляйте! Стреляйте!
Сил…
Ела тук! - Пусни ме!
Пусни ме!
Знаеше ли кой е той?
Знаеше ли? - Не!
Сил.
Сил!
Пусни ме!
Вържи го!
Пусни ме!
Хайде!
В моята посока ли сте?
Ти не си като него!
Ще видим.
Нека бъде тъмнина.
О, човече.
Достатъчно.
Да.
Друга играчка ли си носиш?
Няма ли с какво да си играеш?
Приятен взрив.
Помогнете!
Помощ! - Сам!
Тук съм!
Хайде! Трябва да се измъкнем оттук.
Джо, зад теб!
Откажи се, старче.
Трябваше да си останеш погребан, старче.
Погледни се. Слаб си. Жалък си!
Ще довърша това, в което се провали. Планът ти.
Ще прекъсна захранването и ще потопя всичко в мрак.
Няма никакъв план.
Беше обикновена засада. - Лъжец!
Джо! - Погледни го, Сам.
Погледни, що за герой е.
Той те предаде, Сам.
Той подлъга всички ни.
Но аз не търпя да ме лъжат!
Не!
Сега няма кой да те спаси.
Не. Не!
Но, моля те! Моля те!
Не! Не! Не!
Не!
Джо?
Какво? - Вода!
Джо! Джо, хайде. Бори се, Джо!
Джо. Не.
Не се предавай, Джо, хайде!
Джо!
Хайде, бори се, Джо.
Благодаря, хлапе.
Това си бе изненадващ удар.
Хайде, Джо, да се махаме.
Държа те.
Добре. Не се страхувай.
Ще се справим. - Какво?
Не!
Това боли.
Да му се не знае.
Хайде, пич.
Трябва да се измъкнем оттук. Хайде.
Можеш. Да вървим.
Вярно ли е? - Сега ще се напълни…
Вярно ли е?
Кое, че аз съм той?
Да, истина е.
Можеш да го поправиш.
Виждал съм те да поправяш неща.
Може да се промениш.
Хлапе, нека ти кажа нещо.
Ако имаше само лоши хора, правещи лоши неща,
щеше да е лесно да се отървем от тях.
Но истината е,
че доброто и лошото го носим във всеки от нас.
И от нас зависи да направим правилният избор.
И аз знам, че ти ще го направиш.
Горе! Четвъртият етаж.
Добре, да вървим.
Протестиращите станаха свидетели как сградата зад мен пламна.
Един човек, за който се смята, че е бил Самарянин,
е спасил това момче.
В момента чуваме овации. Това е момчето.
Да мълчите! Беше Немезис! - Хлапе, как се казваш?
Това е Сам. Името му е Сам. Ти беше прав, Сам.
Е, Сам, ще отговориш ли на главният въпрос?
Да, Самарянин е жив. - Сигурен ли си, че е той?
Боже, там беше като в печка. Огънят беше навсякъде.
Самарянин премина през пламъците и ми помогна.
Това беше Самарянин! Той ме спаси.
Самарянин! Самарянин! Самарянин!
Превод и субтитри: Слав Славов и Beljata
© 2022 Translator's Heaven subs.sab.bz
Искате да правите субтитри? Заповядайте при нас: subs.sab.bz