Във филма се споменава студио по спининг. Спининг е групово аеробно занимание,
изразяващо се в организирано каране на специално пригодени
за случая колела на закрито.
Имайте предвид, че в Английския език има многозначни думи.
Филмът лично мен ме докосна. Гледайте го с желание.
Пожелавам Ви приятно гледане.
Хората си мислят, че чрез сънищата си ще успеят да избягат.
Един шанс, за да измъкнат от будния свят, към друг без последствия.
Но това не е съвсем така.
Сънищата ви не се случват случайно. Ние ги създаваме.
Създаваме ги специално подбрани за вас.
Имаме си причините, както и правилата.
Ние създаваме вашите сънища, за да ви помогнат в пътешествието ви.
И на където се е запътила тя, ще й е нужна цялата помощ на света.
Добро утро, Прасе.
Добро Утро, Бъгси.
Здравей Татко. Какво донесе?
Прекосих много морета и препятствия, за да ти поднеса закуска.
Благодаря ти. Чакай, да ти помогна с това.
Така по-добре ли е? - Благодаря.
Да.
Здравей, Бъгси!
Добре.
Една идва.
И... още една.
Държим ли курса, дечко? - Вятърът си сменя посоката.
И какво трябва да направиш? - Да греба.
Гребеш.
Ето така. Още малко така.
Заповядай, дечко.
За теб е Фред. - Здравей, Фред!
А за мен Сиймур.
Татко, защо ми е математика, след като ще се грижа за фара, точно като теб?
И без това зная всичко вече, което се изисква за управлението на Фара.
Отговори ми на следния въпрос: - За какво служи Фара?
За да предпази корабите. - Не. Не служи за това.
Но ти обещавам, че когато знаеш отговора, ще получиш ключа към Фара…
А сега, в леглото.
Не искаш ли Прасе? На 11 съм вече.
Ами, извинявай Прасе. Нещата се обръщат.
Какво казваш?
О, недей така. Не се притеснявай. Аз ще бъда тук до теб.
И така. Ами, лека нощ.
Почакай! А, приказка за лека нощ? - Приказка за Флип?
Добре.
Знам една, която не си я чувала до сега.
Както знаеш, аз и Флип, живеехме разбойнически живот.
Всяка вечер на лов за съкровища, и... ето ти сега.
Един ден стария Флип дойде при мен, и рече: "Познай, какво научих?"
Чул бил той за тези Перли. Магически Перли.
Ако притежаваш тези Перли, ще можеш да си пожелаеш всичко.
Проблемът бил, че Перлите били в най-опасните води познати на човека.
Морето на Кошмарите.
След като го разбрах, му отвърнах: "Няма да участвам в това."
Разбира се, знаеш го Флип, завъртя се, и, почука двойно.
А когато партньорът ти го направи...
Не можеш да откажеш. - Точно така. Кодексът на Разбойника.
И ето на, отплавахме.
Ами, ще ти кажа, че беше студено. Ужасно студено.
Но си мислих, в този климат, поне няма да усещам лошата миризма на Флип.
И тогава придойде бурята. После и големите вълни.
И изведнъж този трещящ тътен. Кънтеше навсякъде около нас.
И ставаше все по-силен с всяка изминала секунда.
Беше най-големият и смъртоносен, водовъртеж, който някога съм виждал.
И този хулиган ме бутна, пращайки ме директно във водите.
И аз потънах като камък. Потъвах и потъвах.
Докато не забелязах, че има дупка, точно на дъното на морето.
Доплувах до нея. - А какво е имало от другата страна?
Пълна пустош, без признак за живот изобщо.
Само кости навсякъде от древни морски създания.
И тогава дойде за мен.
Чудовището.
Издигна се от тъмнината.
Тъмно като нощта, и по-голямо, от каквото и да е създание.
С дълги, димящи и мастилени пипала.
Бях замръзнах от страх. И просто, то бавно…
Бавно...
си протегна пипалата към мен, и ме сграбчи целия! И тогава аз...
Секунда.
Почакай, не може да спреш сега.
По време на страшната част? - Не беше никак страшно.
Беше потенциално добро начало на история.
Слушам Питър. - Потенциално интересно начало.
Разбрано.
Немо, слушай сега.
Рибарската лодка на Лопес e в опасност. Времето ще стане по-лошо от сега.
Нали знаеш какво да правиш, ако токът спре?
Запалвам генератора, чистя картера, свързвам се с Карла по радиостанцията.
Ще се справя, татко.
Сладки сънища.
Ей... държа те.
Спри.
Лека нощ. - Лека. Ще се върна скоро.
Татко?
Помощ!
Помогнете ми!
Карла?
Карла, къде е татко?
Немо, той си отиде, миличка. Отиде си.
Съжалявам.
Това бяха неговите желания. Говорил ли е с тебе за това?
Майка й е починала при раждането и е гледана от един родител.
Няма си никой друг. Вариантът си ти, или под опеката на държавата.
Ще я натикат в група или в приемен дом…
Немо, помниш ли чичо си? - Не, не съм го виждала до сега.
Баща ти е оставил инструкции.
Че ако някога нещо се случи с него…
той е искал да отидеш в града и да останеш при чичо си.
Но аз трябва да се грижа за фара.
Не можеш да живееш сама, Немо. - Мога да се справя. Знам как.
Той ме е научил на всичко.
Съжалявам, миличка.
Това е той.
Здравей?
Не, не е удобно времето. Моят брат се е изгубил в морето.
Не като изгубил, ами отишъл си. Като, да съм на погребението му.
Бяхме отчуждени, всъщност. Отчуждени, да.
Доволен съм от плана си.
Карла. - Здравей.
Здравей.
Моите съболезнования. Нашата загуба, очевидно.
Ами, ние можем…
По-добре да хващаме пътя, ако искаме да хванем ферибота.
Без обувки по килима. - Съжалявам.
Сградата е чудесна. Не ти се налага да излизаш навън.
Което аз не правя, защото работа от вкъщи.
Прощавай.
Има си химическо чистене, кафене.
Дори имат и... такова… студио по Спининг отдолу нас.
Ти падаш ли си по Спининг?
Като да се въртиш на място?
Не знам. Никога не съм пробвал.
Хей… А харесваш ли дръжки на врати?
Това са моите деца.
Ти си продавач на брави? - Не, не съм продавач на брави.
Притежавам компания за дръжки на врати. Продаваме резета и шпионки също.
И по какво се различаваме?
Много от новоизгряващите в индустрията, гонят последните тенденции, но не и ние.
Но, ние не, придържаме се към класическото. Защото искаме сигурност, а не красота.
Не пипа това. - Извинявай. Извинявай.
Това не е играчка. Това е антика.
От врата на карцер в Алкатраз.
В случай, че има нужда да те заключа в стаята ти.
Няма да те заключвам в стаята ти.
Това беше... шега.
Имаш ли нужда от прегръдка или каквото и да е?
Не.
Ами, Лека нощ.
Знам, Прасе. Аз също искам да бъдем заедно с татко сега.
Прасе.
Какво?
Почакай!
Не. Недей! Спри! Почакай!
Спри! Пауза.
Не, не, и не!
Спри! Не!
Червено. Спри!
Червено е!
Хайде, Прасе.
Благодаря.
Здравей, Бъгси.
Татко?
Кой си ти?
Ами… Никой?
Аз съм едно от онези странни неща, които се случват в сънищата.
Не ми обръщай внимание. Тръгвам си.
Ела по-късничко. В момента мием чиниите.
Добре, това не даде резултат.
Значи, ти си детето.
Какво правиш тук? И къде е баща ми?
Никой ли не ти каза? - Знам какво е станало.
Ами, твоят баща и аз бяхме партньори преди време,
преди да си бие шута и сдобие с дете.
Голяма грешка, ако питаш мен.
Луд, лош, и опасен да познаваш. Казва се Флип.
Ти си Флип? - Да.
Мислех, татко си те е измислил. Различен от това, което си представях.
По-хубав ли? Или, "по-прекрасен," ако щеш?
По-космат. - И... по-вонящ.
Знам, че не си истински,
но винаги съм си представяла нормално човешко същество.
Току-що каза поне четири обиди и то една след друга. Грубо.
Слушай, тук съм да си поднеса съболезнованията.
Съжалявам за загубата ти.
Като разрушаваш стаята на татко?
Това ми напомни. Баща ти имаше карта.
Ето толкова голяма. Със странни фигури и линии по нея.
С картина на стрида и Перла на гърба й.
Една по рода си е, хлапе. Рискувахме си животите за нея.
Не съм виждала така карта. - Не ме лъжи, дете!
Баща ти би искал да я притежавам.
Не те лъжа.
Както и да е, ще си я намеря сам.
Хей, не може просто ей така да влизаш взлом като някой крадец.
Каза "като крадец", сякаш е нещо лошо.
Крадецът просто взима това, което си иска.
Не можеш да крадеш от чуждите сънища. - Разбира се, че можеш.
Трябва да знаеш как да влезеш и да излезеш. Все пак съм в твоя сън.
Ти си просто част от въображението ми.
Може да си мечтаеш да сънуваш нещо толкова добро.
Добре изглеждам.
Моля те! Не те искам тук. Искам просто татко.
Добре.
Ами ако има начин да видиш баща си отново?
Тоест?
Отивам на лов за съкровища, а това съкровище е магическо.
Позволява ти Можеш си поискаш в Страната на Сънищата.
Мога да видя отново татко. - Можеш, да. Всяка вечер, точно тук.
Но ще ми е нужна картата, хлапе. - Не знам за какво говориш.
Да, вярвам ти.
Почакай! Мога да се опитам да я намеря. Мога да дойда с теб.
Това звучи супер забавно. Само че, нито имаш опита, нито екипировката,
а без картата... си ми ненужна.
Време е да се събудиш хлапе.
Карта.
Вече си будна. Това е добре.
Какво правиш?
Какъв е най-странния ти сън, който някога си сънувал?
Не помня сънищата си. И не мисля, че имам такива.
Обичаш прясно мляко, нали?
Развълнувана ли си за първия си учебен ден в новото училище?
Училище?
Това място трябва да е уникално, предвид таксата му.
Баща ми казваше, че училищата са като затвора.
Държат децата затворени физически и ментално,
подготвят ги за работа, което е вид затвор,
После се пенсионират и отиват в дом за стари хора, последния им затвор.
Училищата не са затвор. - Мога ли да си тръгна когато си поискам?
Малко е като затвор. И звънеца не помага.
Немо, здравей. Добре дошла в Уестбрук.
Аз съм г-ца Аря, заместник-съветник тук.
Знам, че минаваш през трудно време в момента, но...
А знаеш ли, кое е най-издръжливото нещо на тази планета? Не е титания!
Волфрамът е с по-висока якост на опън. - Човешкият дух.
Говорите метафорично.
Трудно е през това което преминаваш. Но си по-силна си отколкото си мислиш.
Можем ли да поговорим за малко? За секунда само?
Исках, само да ви подготвя.
Бащата на Немо я е отгледал като отшелник.
Не в лошия смисъл, но… ще ви е трудно с нея.
Ще има нужда от емоционална помощ в момента.
Да. Надявам се вие да успеете да и помогнете с това.
Не можем само ние да го направим. - Не.
Нали? - Да. Очевидно. Не ви ли е това работата?
Нямам си и на идея как се гледа малко дете, или как се говори за чувства.
Мисля си, че ще се чувства по-добре на някое друго място.
Добре. - Държите ми ръцете.
Способен сте на повече отколкото си мислите.
Наистина. Просто трябва…
Просто трябва да разгърнете себе си,
и да се отпуснете. - Ясно.
Просто трябва да се отворите към нея.
Опитайте. - Добре.
Здравейте на всички.
Благодаря, г-це Юнг.
Здравейте хора. Как се справят всички?
Това е Немо. Тя ще е част от нашия час.
Ще ви бъда благодарна, ако я приветствате и я накарате да се отпусне.
Съжалявам. И така моля за вниманието на всички.
В победа за планетата Земя, имаме вече прибори в кафенето.
Спечелихме!
Немо, Джамал.
Джамал, Немо. - Седем дневен цикъл.
Закъсняваш, получаваш синя точка.
Три сини точки, и получаваш червена, а родителите ти известие.
Пусни си приложението на телефона. - Нямам телефон.
Това е ободряващо. Все пак, ще ти е нужно приложението.
В кои клубове участваш?
Член съм в клуба по рециклиране, моделиране, керамика,
Поп-Тарт - импровизираната ни група,
боулинг на трева, Славянски хор, оркестър, дърводелство, ултимативно фризби…
Къде си ходила на училище преди? - Не съм. Учих от дома.
Аз и баща ми живеем във фар. - Фар? Това звучи невероятно.
А защо си се преместила тук?
Моят…
Баща ми е на път. За това съм тук.
Временно съм отседнала при чичо си.
Страхотно.
Това са моите Немъртви.
Обличаме се като Зомбита и гледаме филми за Зомбита.
По-готино от колкото звучи... мисля.
Ела да седнеш при нас. - Трябва да уча по математика.
Добре.
Знам какво можем да направим заедно сега.
Отключване на ключалки. Като майстори.
Или пък като пенсиониран ключар.
Готино, нали?
Това го научих, когато бях на твоята възраст.
Бях първото дете в училище, което се интересуваше от ключалки.
А сега, номерът е… да ги движиш и двете бавно.
Да усетиш зъбите.
И преди да се усетиш...
Худини кой? Худини аз. Това е той, Худини.
Това си е, мантра. Не е нужно да го казваш и ти.
Искаш ли да се пробваш? - Малко съм заключена в момента.
Добре, тогава можем…
Можем да пробваме нещо друго.
Да играем футбол.
Можем да играем футбол. Искаш ли да направим кама от възглавници?
Да не ги четеш от телефона си? - Да, това правя.
Просто ще... - Разбира се.
Прасе?
Прасе, какви ги вършиш?
Господи, Прасе. Ти я намери.
Хайде Прасе. Да намерим татко.
Скучна книга, тази също е скучна...
Чао!
Трябва да си проверя графика Може ли телефона ти?
Разбира се.
Виж се само, използвайки телефон. Виждаш ли какво става като пробваш?
Да, учим се на нови неща през цялото време.
О, Флип. Хайде, Прасе.
Флип?
Флип!
Ти. - Открих картата.
Знаех си, че ще те харесам.
Опита се да ме убиеш. - Исках се да те събудя.
Всеки знае, че не можеш да умреш в своите сънища.
В съня ми, ми каза за картата и успях да я намеря в реалността. Как е възможно?
Може би реалността е по-голяма отколкото си мислиш.
Картата си е моя. Не може да ми отмъкваш. - Съжалявам хлапе, но ще ти споделя нещо.
Да крада от други хора е това което правя. - Каза ми, че мога да видя татко отново.
Идвам с теб.
Много е сладко, на мен също ми липсва той, но няма да дойдеш с мен! Изчезвай!
Какво беше това? - Двойно Почукване.
Казал ти е за него?
Идвам с теб. Кодексът на Разбойника.
Не ми говори за Кодексът на Разбойника. Аз съм съ-създателя на този кодекс.
Преди мене, беше само едно почукване.
Това не е пътешествие към страната на сладката, ясно?
Трябва преминем през всякакви сънища, за да достигнем до целта.
Ако те убият, ти си си виновна. - Ти ми каза, че не може да умреш в сън.
Казах, че в твоя, ако умреш ще се събудиш. Но в нечии друг, просто умираш.
Не ме интересува. Идвам.
Добре!
Ако ме бавиш, или прецакаш нещата, тази карта става моя, а ти се спасявай.
Сделка. - Нека да ти видя екипировката.
Двойно Почукване.
Какво е това? Невероятни Ключалки.
На чичо ми Филип е. той е подавач на ключалки.
Няма приятели, няма живот и ме кара да ходя на училище.
Какво чудовище само. Ама, това ще те приспи по-бързо от хапче за сън дори.
Добре, ето. Остани с това докато заспиваш.
По този начин, ще ме намериш където и да съм.
Какво за Бога е това? - Той е прасе, и името му е Прасе.
Невероятно творчество. Хубаво. Вземи и него. Обичам бекон.
И така. Виж това.
Светът на Сънищата.
Това е карта на всеки един сън тук в Страната на Сънищата.
Аз и баща си я използвахме преди време, когато тръгвахме на приключение,
скачайки от сън към сън, на където ни видят очите и пожелаем.
Откраднахме я от ченге на Бюрото на Съня. Преследва ме от него момент насам.
Бюрото? - Бюро по Подсъзнателни Дейности, БППД.
За нещастие, те са гаднярите, които решават какво ще сънуваме.
Освен ако не попаднеш тук. Морето на Кошмарите.
Татко ми е разказвал за това.
Там се намират Перлите.
Най-голямото съкровище на света.
Най-лошото е, че ченгета от Бюрото, не искат да знаем, че Перлите съществуват.
Защото ако държиш една в ръцете си ще можеш да си пожелаеш каквото поискаш.
А това не могат да го контролират.
Мога да видя татко отново? - Ако не се гътнеш. Което вероятно ще стане.
Господи. Баща ти би ме убил, ако знаеше какво правя.
Слушай сега, търсим повтарящи се сънища.
За да можем да влезем и излезем по един и същи начин.
Къде е вратата? - Коя врата?
Бюрото оставя скрити врати, които свързват сънищата.
Цивилните не знаят за тях, освен ако не са гении като мен.
Добре, това определено не беше тук преди.
Така, минем ли през тази врата, всичко ще се промени.
Подхлъзнеш ли се някъде - умираш.
Никога няма да видиш Будния Свят отново.
Добре.
Какво чакаме още? Така те искам.
И така. Добре дошла в моя свят, хлапе.
Чисто нов сън, в процес на конструкция.
Елегантно.
"Изглеждам добре." на Испански.
Аз съм разбойник, и не спазвам правилата.
Но това са правилата. Правило номер едно: не се набивай на очи.
Не искаме да ни хванат, докато си врем носа в сънищата на другите.
Ако онези прасета на сънищата не хванат...
Моя грешка, приятелче.
Ако онези ченгета те хванат,
ще те заключат в килия и ще те обрекат да гниеш в малка килийка в бюрото,
във вечността, докато не престанеш да съществуваш.
За това се смеси в съня. - Определено ти се справяш добре.
Правило номер 2, бъди винаги нащрек.
Не сме тук, за да се забавляваме, нали така?
Влизаме, намираме следващата врата и после излизаме, право в следващия сън.
Единствената ни мисия е да намерим тези Перли.
Правило номер три, не сме нито приятели, нито партньори.
Аз съм шефът. Ел Хефе, ясно?
Правиш каквото ти каза, ясно?
Правило номер три е просто куп от агресивни изказвания?
Никой не харесва умниците, хлапе.
Извинете. - Приятел. Как е?
Сигурни ли сте, че сте в правилния сън?
Не ви виждам в списъка.
Момичето представлява отдавна изгубено дете.
Аз съм тревожна смесица от бащинска фигура
и сурова мъжка сила.
А, какво е това?
Братко… Понякога прасето си е просто прасе.
Глупаво прасе.
Библиотека. Прощавайте.
Купонясваш ли? - Не, не правя това.
Аз купонясвам и ти също. Добре.
Благодаря. - Добре.
Какво беше това?
Само това знам по Испански.
Остави го за професионалистите. Тоест на мен.
Всичко се свежда до г-ца Погрешна, Г-ца Погрешно Насочване. Знаеше ли за това?
Не съм сигурен, че това е истинско. О, истинско си е.
Това вече е друго нещо. Защо ти е да се събуждаш, като имаш това?
Агент Грийн. Бюро по Подсъзнателни Дейности. За тази крадяща гад ли се обадихте?
Жив и здрав.
Следваща ни врата се намира зад тази сцена.
А сега, Салса кралицата от Стара Хавана!
А това е сънуващия.
Класически репресивен сън. - Какво значи това?
Не си ли чувала за Фройд? Репресия.
Всичките онези чувства, насъбрани в теб и се изсипват в Страната на Сънищата.
Гарантирам ти, че няма нищо общо с това което тек в будния свят. Повярвай.
Виждаш ме, нали?
Какво е това ухание?
Естествен мирис, от Флип. - Такава сурова, силна мъжка сила.
Благодаря. - Но в същото време и дълбока тъга.
Като изгубено дете, което е далече от дома. Танцувай с мен.
Ей, нали ми каза, че не сме тук за да се забавляваме.
Казах, че ти не си тук за това. Аз съм разбойник.
Ако не се забавлявам, не си върша работата добре, разбираш ли?
Коя е тя?
Назад, Немо. Ще съсипеш хубавия сън на дамата.
Чай-Чао.
Флип! - Ами Перлите?
Флип!
Флип? Моля те!
Какво по Флип?
О-о-о... Това не е никак хубаво.
Довиждане. Да се доберем до вратата бързо.
Привет, Флип. Къде е картата? - Грийн.
Дълго време чаках този момент.
Ченгето на съня. - Задържам те под...
Какво... по...? - Какво, "Какво по…?"
Кошмар!
Пази се!
А-а-а! Не! Боже Господи!
Гнусно! Пресвета Дево!
Отне ми години да разкарам това ченге от петите си.
Още в първия сън с теб и се натъквам на нея и Кошмар?
Като талисман за лош късмет си. Не мога да схвана.
Кошмарът навлезе директно в съня. Защо за Бога, е тръгнал за нас?
Виждала съм го и преди. В същата вечер, когато баща ми почина.
Твой е. Това е твоят кошмар. - Моля?
Ти си докарала кошмара. Те надушват страха.
Преследва те, а те те преследват, докато най-накрая не те сграбчат.
Всяко едно празненство ли разваляш? - Никога не съм била на такова.
Не трябваше да те взимам. Дай ми раницата. - Не. Направих Двойно Почукване.
Дай ми я!
What is that?
Не! Недей! Не се събуждай! Дай ми картата!
Хей. - Какво правиш тук?
Проверявам си гъбите. Клубът по Гъби. От един човек е само.
Да не се криеш тук долу? - Не.
Защото не те видях в час, а това ми изглежда като скривалище...
В училище си мислят, че съм на пътешествие, а чичо ми, че съм на училище.
Хардкор.
Няма да кажеш на никого, нали? - Омерта - обетът на мълчанието.
Можеш да опиташ от гъбите ми. Просто ги избърши от торта.
Не е моята тор, така че няма нищо странно.
Чао. - До скоро.
Хей... Ученичке.
Мога ли да взема… Искам да ти покажа нещо наистина готино.
Готова ли си? И... Изненада!
Карла ми помогна да я докараме и си мислех тази Събота да отплаваме.
Имам предвид, ти да плаваш. Аз си падам по сушата, заради чувствителния ми корем.
Ако искаш я продай.
Не мисля, че ще плавам отново някога.
Немо, знам че е трудно. Различно и плашещо.
Но мисля, че ще направиш грешка, да се затвориш в себе си, както баща ти направи.
За какво говориш?
Баща ти беше различен преди. И когато майка ти почина...
Баща ми не се бе затворил. Пресели се на остров, Немо.
Изобщо излизаш ли някъде? Имаш ли приятели? Ключалките не се броят!
Просто споделям, да не се страхуваш, а да се забавляваш.
Не се страхувам от нищо.
Отивам да си лягам. - В 17 и 30?
Знам че искаш да спиш през цялото време защото си тъжна, познато ми е.
Но животът продължава, само когато си будна. - Не и моят!
Заспивай, заспивай, заспивай.
По дяволите! Това е интересно!
Всичко наред ли е? Просто искам да заспя.
Може би ще успееш, ако си облечеш пижама.
С това си.
Какво правеше баща ти, за да ти помогне да заспиш?
Понякога, ми разказваше приказки.
Не си ли малко малка за това?
Няма значение, остави.. - Не, няма проблем.
Ще се опитам да ти разкажа приказка
Не знаех, че ще ме гледаш докато разказвам приказката, но няма проблем.
Това е истинска история, за един човек...
На връх Бъдни вечер, така мисля поне...
Този мъж, доставил 30 хиляди порцеланови дръжки
от доставчик във Франция, но вместо да бъдат осем сантиметра в диаметър,
тези дръжки били три сантиметра.
Опитай се да напаснеш тази дръжка.
Казал си: Какво ще правя? Трябвало му Коледно чудо.
Но тогава нашия герой осъзнал, че тези малки дръжчици,
били с точния размер за дръжки на чекмеджета.
Сигурно си изтощена. Това беше вълнуващата част.
Лека нощ, Немо.
Флип.
Ето те. Върна се
Впечатлен съм.
Гордея се с теб. - Наистина ли?
Не. Изчезвай. Върви си вкъщи.
Нямам дом. Без тези Перли, нямам нищо.
Разбери го, хлапе. Кошмарите надушват страха. А ти се страхуваш.
Не се страхувам. - Страхуваш се.
Вземи си чувствата и ги натикай в топка, и ги ритни надалеч.
Защото не го правя заради теб, а заради баща ти.
Аз също. - Така ли? Значи, същото на квадрат.
Прасе! - Не. Без прасета. Махни се оттук.
Хайде, Прасе.
Та, кой си ти в Будния Свят? Или, какво по-точно си?
Не помня и не ме интересува. Не съм се будил отдавна.
Все някога трябва да се събудиш. Всеки се събужда.
Не и аз. След като баща ти ме изостави, преди ти да се пръкнеш,
аз просто си продължих сам, врата след врата, сън след сън.
И тогава осъзнах, че не е нужно да се будя.
И знаеш ли,
че не след дълго, забравяш и малките детайли, като това кой си.
както и да е, след като се докопам до Перлата, ще имам каквото си пожелая.
Какво ще пожелаеш? - Като за начало, без агент Грийн.
Всичко което искам е, да видя отново татко. Не ме засяга какво се случва в Будния Свят.
И на мен ми липсва баща ти.
Значи, разказвал ти е за мен?
Всяка вечер. - Човече, бяхме страхотен екип.
Ходихме където си поискаме, взимахме каквото си поискаме.
Бяхме в топ листата на най-търсените разбойници в Бюрото.
Човече...
А сега съм май на 13-то място, но усещам, че ще успея отново за първо.
Както и да е. Не мога да схвана къде е следващата врата.
Постоянно се движи.
Човече.
Вратата е в камиона.
Спокойно. - Спокойно.
Да, нали? - Мхм.
Купонясваш ли? - О, да. Купонясвам зверски.
Чисто е.
Да! - Да.
Задръжте позиция!
Кой сънува, че кара камион за боклук? - Недей да съдиш. Поне е оригинално.
Не е като, "Господи, не съм учил за изпита. Къде са ми гащите?".
Или пък, "Хей, яздя огромна патица, а?"
Никога не съм чувала за огромна патица. - Най-разпространения сън в Канада.
Агент Грийн.
Флип!
Флип, помощ!
Агент Грийн.
Вижте! Вижте колко съм силен!
Бързо, вратата е в кабината.
Сигурно се шегуваш. Тая не се отказва.
Да, иска си картата обратно.
О, не.
Това е невероятно.
Що за луд кара това чудо?
Бързо, бързо, бързо!
Здравейте. Просто си карам камиона.
Това обяснява липсата но шофьорски умения.
Яки татуси. Дайте му газ на този камион, сър.
Боже!
Къде е тази врата? А, ето къде е била.
Така, вземи картата. Момент. Разбира се, че ще е заключена.
Страхотно. И става идеално лошо.
Просто чудесно. Отново, идеално лошо.
Дръж се, хлапе. - Мога да се справя!
Ти си магнит за кошмари.
Успяхме! - Да, успяхме!
На това му се вика бягство. Помислих си, че ще загубя някой крайник.
Помислих си: ще стане грозна картинка. - Какво правиш?
Изсушавам се, като подскачам, това го научих от един сън на гангстер.
Доста непокорно, схващаш ли? А сега вдигни ръцете нагоре, готова?
Ела тук и стреляй по всички, защото сме ние над закона.
Гордея се с теб.
Ще те направим и теб разбойничка.
Бягай!
Накарахте ме да се поизпотя, признавам си.
Най-накрая мога да се уволня и да видя слънце.
Тридесет години.
30 години съм подир жалкото ти дупе, където и да отиде, съсипва хорските сънища.
На 160 години съм, трябваше да се уволня преди доста време, но...
Не успях да изтрия, името ти от най-издирваните разбойници.
Но, сега ми падна.
Ол-Инклузив. Един от топ сънищата в Страната на Сънищата.
Ще се постарая да получиш картичка. В затвора, разбира се.
Не че ще се носи слава, за дето съм закопчала 28-я най-издирван разбойник.
Двадесет и осми ли? Пробвай с тринадесети.
Изоставаш, приятелю. Така де, арестуван си.
Нямаш нищо срещу мен.
Докара сепия в парти съня. Мислиш ли, че е забавно?
Казано по този начин, да, леко забавно е, нали?
Пуканки, а тези са вкусни.
Вземи ги от земята!
Току-що ги сложи тези неща. Знам, че не съм го направил аз.
Откраднах го честно и почтено.
Къде ми е картата? - Твоята карта?
Тя е история. Нямам и на идея къде е.
А коя е та? Бодигардът ти?
Тя ли? Ами, просто я довлякох със себе си. Тя няма нищо общо с това.
Извършил си много престъпления, Флип. И за това ще лежиш много време.
Например, завинаги.
Хайде сега, да те заключим и да намерим тази карта, какво ще кажеш?
Всъщност ще ми липсва тази гонитба. Ей ти. Ела тук.
Тогава можеш да ме пуснеш и ще се почувстваш по-добре.
Не, мисля, че като те затворя, ще се почувствам още по-добре.
Караш го да звучи като да е забавно.
Съжелявам, това беше неуместно.
Мислиш, че си голям мъж, но си жалък... - Хей, Синди.
Здравей, Франк. - Синди? 160 годишната Синди.
Дръзката Синди.
Прощавай, Синди.
Още ли си в Едопивите сънища? - Не, преместиха ме на 6200.
Това ще бъде изтощително.
Поне ще си докарам стъпалата, нали.
Вафличка?
Ти си един жалък мъж в тяло на момче. - Благодаря ти.
Ние сме подредени хора и не можем да допуснем, загубеняк като теб на свобода.
И преди съм срещала хулигани като теб.
"Страната на Сънищата е парти без край и никога няма да си тръгна!"
Но един ден просто осъзнаваш, че си сам, че нямаш нито приятели, нито семейство.
На никой не му дреме за теб, само защото не си искал да се събудиш.
Какво си мислиш, че искам да направя? - Е, сега ще си вече неясен спомен.
Флип, поживя си доста охолно. Но сега, това приключва.
Не! Не! Не! Моля ви, не го правете!
Не го правете, моля ви!
Забрави, хлапе. Тук ще останем завинаги.
Какво ще правим? - Няма какво да направим.
Мислех, че не искаш да се събудиш. - Не мога.
Когато останеш тук за по-дълго време, забравяш всичко.
Ако имах поне една перла, ще я използвам да си спомня кой съм и просто да се събудя.
Тя е права. На никой не му пука за мен.
На мен ми пука.
Бодигарда, ела с мен. - Ами той?
Той си остава тук завинаги.
Има нужда от помощ да си спомни кой е! - Бързо. Сега ще има време да си помни.
Има цялото време на света.
Съжалявам, че не се получи, хлапе
Не всеки успява да надникне зад кулисите.
Искаш ли да видиш къде се случва магията?
Добре дошла в Бюрото по Подсъзнателни Дейности.
Очевидно е, че управата не й пука за облеклото ни
или пък за тоалетните, от 70-те години,
защото Бюрото си издухва парите по сънища, а ние да се спасяваме.
Имаш два варианта. Да свърших като Флип, сама в килия завинаги,
или да те пусна, но не и преди да се уверя, че си си научила урока.
Иначе, ще те изпратя директно към поправителния дом.
Изглежда, че преминаваш през трудни времена.
Дадохме ти съня с Фара. Твоето безопасно място, без кошмари.
Баща ми не е там. Искам да видя баща си.
Не ти показваме това което ти искаш, а от това което имаш нужда.
Всичко тук се случва с причина.
Заиграваш се с перфектно настроен механизъм, скъпа.
Тогава ми покажете сън с баща ми.
И никога няма да се събудя. - Никой сън не продължава вечно. Ясно?
Рано или късно, избледняват. Ще сънуваш Фара още малко време,
след като ще се замени от други сънища, които ще имаш.
Ще продължиш напред. - Не искам да продължавам напред.
Ако не го направиш, кошмарите ще те намерят и ще те унищожат.
Тогава как да ги накарам да си отидат? - Като бъдеш достатъчно смела.
Когато си достатъчно смела, няма как да те наранят.
Не се страхувам от нищо. - Да си смела, не означава да нямаш страх.
Става въпрос да постъпиш правилно, въпреки, страхът си.
Знам, че не те е страх от гонешки с коли, или скачане от скали,
но говоря за това, от кое се страхуваш най-много. От това да си сама.
Един ден ще откриеш нещо ново. Нещо по-важно.
И просто ще спреш да искаш онова, което вече си е отишло от този свят.
И когато това се случи, голямата и лоша сепия, която те преследва навсякъде
Ще се изпари във въздуха. Няма да имаш повече кошмари.
Поне преди да навлезеш в пубертета. Цялото нещо си е един голям кошмар.
Вярваш ли, че някаква си магическа Перла ще ти помогне?
Нека да ти споделя една тайна.
Няма никакви Перли. Това е мит.
Стой там - където ти е мястото, Немо. Имаш сънят, който ти е писано да имаш.
Ние ще се погрижим за това. Време е да се събудиш.
Не можеш да заспиш? Защото аз също не мога.
Знаеш ли че, става най-тъмно точно преди стъмване.
Светът е устроен така.
Никога повече няма да го видя.
Ела да ти покажа нещо.
Седни.
Не съм разравял тази кутия от години.
Къде ли е?
Хайде де.
Това е баща ти.
Баща ми?
Боготворях го тогава.
Аз и той преди, се държахме здраво един за друг.
Той ми разказваше също приказки всяка Божа вечер.
Как ще отидем на всякакви луди приключения. Търсейки отдавна забравени съкровища
Живяхме в измислен свят. Просто, защото реалността беше ужасна.
Червен конец?
Да, това беше нашата тайна, да се открием ако се изгубим в сънищата.
Така аз и баща ти бяхме убедени, че ще се намерим и продължим пътешествието си.
Флип? - От къде знаеш за това?
Облечен си като Флип. Не мога да разбера защо.
Флип беше хулиганското ми име.
Бях доста притеснителен. Едвам проговарях, когато бях сред другите деца.
Но когато бяхме заедно в сънищата си, можеш да бъда какъвто си поискам.
И за мен това бе Флип.
И тогава баща ти срещна майка ти. Тя беше толкова чудесна.
Ти приличаш точно на нея.
И решиха, да продължат заедно. Молих го да не го прави.
Но ето, че отплаваха, обикаляйки заедно света.
А аз останах сам, затворих се в себе си, дори повече от преди.
Каза ми, че не си помниш сънищата.
От тогава ли започна това? - Предполагам, че да.
Бяхте доста съкрушен тогава. И не спах три поредни нощи.
И след това, Флип вече го нямаше.
Остана само Филип.
Баща ти ми се обаждаше от време на време да се чуем,
разказвайки ми за невероятните си приключения.
И когато искаше да му споделя как се справям,
аз го отегчавах със скучния си живот.
За това след известно време… Препращах обажданията му към гласова поща.
Както и да е, вече е минало.
Продължих напред. Той също предполагам. - Трябва да тръгвам.
Имам предвид, за училище. Наистина ли? В 5 сутринта?
Имам доста за учене.
Мога ли да ти взема назаем шперца за училище?
Да, вземи го, разбира се.
Баща ми не те беше преживял. Разказваше приказки за теб всяка нощ.
Здравей, Немо - Трябва да тръгвам.
Чух Девънпорт и Аря да си говорят за нея.
Знаеш защо се е преместила тук, нали? - Баща й е починал.
Простете. Извинявам се.
Ей, хлапе. - Карам си камиона.
Знам...
Ти, вън.
Отдавна изгубено детство. - Бебета.
Очевидно.
Ами, стана време, да издокараме поничките. Приятен ден ти пожелавам.
Ти се върна за мен! - Върнах се, въпреки, че си пълен...
Като пай! - Завържи си това, докато те измъкна.
Знам го това.
Разбиваш ключалки? Знаех си, че си хулиганка.
Худини кой? Худини аз. Това е той, Худини.
Да!
Ей, я вижте това. - Какво си имаме тук?
Ей, ти.
Аз съм хлапе от поправителния,
а този тип крадеше от нас. Играчки, сладки, плюшени играчки.
Да бе, не можеш да го докажеш, хлапе.
Обичаш да разваляш сънищата на децата ли, отрепко?
Харесва ти да обезглавяваш плюшени мечета ли?
Какво ще кажеш да откъсна твоята глава?
Хора, моля ви, приберете ме. Тя е толкова зла.
Малки хулигани. Хич не си поплюват.
Аз ще се чупя. - Супер. Ще се видим на обяд.
Това нужно ли е?
Стана неловко. - Сигурно се шегуваш, човече.
Нека те видим сега колко си мощна без играчката си.
Добре. Значи искаш нещо от това?
Нали? Готов ли си? - Да!
Човече!
За 160 годишна дама си доста корава.
Арестуван си... - Казват му отнемане на внимание.
Ще ме накараш да съжалявам, че бях толкова добра с теб.
Така. Извини ме, Синди. Прощавай.
Как ще стане сега? Добре. Ето така.
Опа
Ето така.
Готова си.
Вземи. Снимай ме, хвани момента.
Ето така. - Кажи, Зеле.
Зеле!
Перфектна е. - Извинявай много.
Съжалявам, но не съжалявам.
Добре. Виж това.
Супер. Да.
Асансьорът ще ни откара до последната ни спирка - Морето на Кошмарите.
Ще ги хванем ние тези Перли. - Относно това, искам да ти кажа нещо.
Добре, само секунда. Каква класика само, нали?
Така е, но няма никакви перли. - За какво говориш?
Агент Грийн ми каза, че са само мит. - И ти й повярва?
Опитвала се е да те откаже тази идея. Не са мит, повярвай ми.
От къде си сигурен? - Баща ти ги е виждал.
Бяхме там. Морето на Кошмарите?
Той пое по онзи водовъртеж надолу, та чак до дъното.
И тогава видял Перлите. Хиляди Перли.
Баща ти имаше най-развинтеното въображение, но никога не лъжеше.
Не можем да се върнем. - Няма да се връщаме.
Хайде, хлапе. Леле, толкова е светло.
Така е по-добре. Да се захващаме за работа.
Прасе!
Хайде, хлапе! Последната врата, трябва да е някъде тук.
Продължавай да вървиш. Хайде!
Ей, ей, ей. Полека.
А сега какво ще правим?
Ей, вие там горе. Какво ще кажете за тази гледка?
Канада? - Както казах. Сън номер едно.
Изчезни!
Изяж тази топка, Грийн.
Хайде, Флип! - Какво правиш?
Гъските! - Ти си луда!
Ей, вие! Ако си мислите, че това е красиво,
Нека да ви кажа едно, Тими също е тук.
Тим Хортън, живея на 20 пресечки от тук.
Приятел. - Да?
Искам да ти свия гъската, става ли?
Да, приятелю. Свий ми гъската.
Внимавайте с леда!
Ето там долу.
Човече. Ей, Боб.
Това беше невероятно. - Чао, Боб.
Мисля, аз и ти да станем партньори. Какво ще кажеш?
Искам нещо да ти кажа. - Ето я, намерих я преди теб!
Състезание! Последният е гниещ сън!
Почакай малко. Запази хладнокръвие.
Последната врата. Дори е отворена.
Това е за първи път. - Защо говориш тихо?
Защото е страшно. - И тъмно.
Тъмно е, да. - И зловещо също.
ЕЙ!
Уверявам се, че няма нищо зад вратата. Това е вратата към Морето на Кошмарите.
Перлите са някъде там.
Добре.
Готови? Хайде партньоре.
Страх ме е. - Няма страшно.
Страх ме е. - Сега започва, така че…
Добре, ето, минаваме.
Студено е.
Добре, а това си е доста сериозно количество вода.
Ще поплуваме малко. Не е кой знае какво.
Знам кой си.
Разбрах в будния Свят. - И защо не ми каза до сега?
Чакай. А имам ли коса? - Да, но не чак толкова.
Нека да позная. Аз съм известен хулиган.
Мъжете се страхуват, а жените ме жадуват? - Продавач на брави си.
Как ме нарече? - Ти си братът на баща ми, Филип.
Като деца, сте били тук всяка вечер. А след това, той си е тръгнал.
А после, Филип спрял да сънува, за това не можеш да се събудиш
Спомних си.
Но когато вземеш Перлата, ще можеш да се събудиш и да бъдете заедно.
Уби настроението.
Рискуваме животите си заради този тип, така ли?
Толкова сме близо вече. А и той има нужда от теб.
Е, на мен пък не ми трябва, ясно? Имам всичко тук което ми трябва.
Вино, жени, вафли. Трите бъчви. Не е задължително да са в този ред.
Не съм продавач на ключалки. Аз съм Флипосания Хулиган.
А аз се надявах, че когато вземем Перлите
аз ще бъда с татко всяка вечер, а през деня ще бъда с теб.
Може да си ми като баща под наем.
Не съм ничий баща, хлапе. - Значи се предаваш просто така?
Ще ти кажа какво ще сторя. Ще вляза в сън в който има някоя механа
и така ще се напия, че да забравя кой съм.
И после ще хвана някоя бивша. Защото тук са в изобилие.
Но... аз направих Двойното Почукване.
Аз също, хлапе. Нощта в която баща ти си тръгна, го молих да остане.
Тръгвам без теб, но ще видя баща си отново. Не ме интересува, дали ще се събудя.
Недей. Не можеш. Твърде опасно е да отидеш сама.
Не можеш да ми кажеш какво да правя, защото не си ми баща.
Не трябваше да те мъкна с мен. Просто се върни от там, от където си дошла.
Иначе, ще свършиш като мен.
Немо. Немо, събуди се.
Събуди се! Немо?
Вземи си нещата. Ще се обадим на чичо ти.
Не е само заради лъжата, Немо.
С това промъкване и не си казала на никого къде си.
Какво можем да си помислим, освен, че си в голяма опасност.
Защо би го направила? - Не бихте ме разбрали.
Защо не пробваш?
Добре.
Може би, нека да започнем първо от теб.
Филип?
Искаш ли да кажеш на Немо как се чувстваш?
Не знам какво искате да кажа. Не изпитвам чувства.
Дали ти харесва или не, всеки има чувства.
Двамата сте на едно и също дередже, но още не го осъзнавате.
Хора, разберете, че се мъчите с тези силни емоции в момента.
Но трябва да се справите с тях. - Трябва ли?
Това всеки ми го казва, но не съм убеден.
Нищо им няма на чувствата ми и се чувствам добре.
Бях добре.
Да беше ме пратил в приемно семейство. - Щеше да ти е по-добре там.
Поне приемните родители знаят как да бъдат такива.
Немо, да поговорим за момент. - Няма за какво. Ако ще ме махаш - махай ме.
Не искам да го правя, Немо. Опитвам се да ти помогна просто.
Лош си колкото и него. - Какво? Кой?
Ти си егоист.
Шегуваш ли се? До сега само съм се грижил за теб.
Готвя. Забавлявам те. Опитвам се.
И какво получавам в замяна? Да ме лъжеш в лицето.
Аз си мисля, че се сплотяваме и те оставих да ми заемеш ценните шперцове.
На никой не му дреме за вратите ти, ясно? Защо си мислиш, че нямаш приятели?
Защо си мислиш, че живееш сам?
Отивай си в стаята! - Къде си мислиш, че отивам?
Ти не си ми баща! - Не съм се и опитвал да бъда!
Живея си сам, защото така ми харесва!
Не съм искал нищо друго, нито да живееш тук с мен.
Но се радвам, че го направи.
Прасе, прибираме се вкъщи.
Немо?
Не знам, не. Просто, не знам.
Не знам Карла. Събудих се и нея вече я нямаше.
Нямам си и на идея къде е отишла.
Ясно.
Прасе!
О-о, да!
Последната спирка. Време е за купон!
Да, скъпа! Номер едно!
Право в топ едно в Страната на Сънищата!
Скива ли това? - Надявам се да хванат негодника.
Аз също. Този си е развалено яйце. Сещаш се. Запъртък.
Завел и оставил малко момиче в Морето на Кошмарите съвсем сама.
Моля? - Да.
Хей, ти не си ли...? - Блестящ розов диамант?
Нали, красив е! - Красив е.
Хайде Прасе. Грабни една и да си ходим.
Флип?
Флип!
Държа те. Влизай в кабината.
Ти се върна за мен!
Кодексът на Разбойника. Никога не оставяй партньора си в беда.
Дори и е трън в… - Пюро.
Имам си и Перла. - Велики Аса.
До скоро, загубеняци!
Здравейте, хора!
Кошмар!
Трябва да стигнем до Фара. Там ще сме в безопасност.
Знам!
Не гледай надолу!
Издигни се нагоре! - Опитвам се!
Боже Господи!
Не спирай да управляваш самолета!
Хайде Флип, не спирай!
Боже, какъв сън само. В един момент си мислиш, че е свършено с теб...
Опа, здравей човече. И следващото което става е да се гмурнеш.
Ето го нашия. Влизай тука.
По-живо. Ей, Емет. Купонясваш ли?
Купонясвам.
Ела вътре и ти!
Завий на дясно, Емет.
Дръжте се.
Не мога, просто не мога. Какво е това? - Ела тук приятел. Педалът до дупка, Емет!
Помощ, косата ми!
Знаех си, че ще се върнеш! Надуших те по миризмата!
Да, да, да, но не.
Просто не.
МакРой е в центъра.
Подава на О'Райли… чудесен пас към Джонсън и ГОЛ!
И повежда в резултата! - Да! Само напред!
Ще успеем, хлапе. Бързо. Виждам Фара.
Давай, хлапе. Почти стигнахме Най-сетне ще си изпълниш желанието.
Какво ти има? - Не се чувствам добре.
Немо!
Намали, намали, намали!
Прасе.
Какво стана? - Нещо не е наред.
Ще те отведа у вас. Там ще си в безопасност.
Там!
Почакай! Перлата! Изпуснах я! Трябва да се върна за нея!
Върви към Фара, аз ще взема перлата. - Почакай. Не и без теб!
Флип!
Немо!
Немо, върви! Върви към Фара!
Кажи здравей на баща си от мен!
Флип, събуди се.
Филип! Какво си мислиш, че правиш?
Филип, недей! Върни се!
Не!
Да си вървим у дома.
Ех, това ще ми докара доста бумащина за вършене.
И така, Немо, как се чувстваш? Различна?
Едно голямо приключение, което сама го извървя.
Дори и се сдобила с Перла. Оказва се, че не са мит.
Не успях да върна татко. - Трябваше да се откажеш от мечтата си.
Предполагам си открила нещо много по-важно.
И така, време е да се залавям за работа.
И още нещо...
Имаш си едно добро прасе. Дай му една здрава прегръдка от мен.
Казах ти. Сънят ти е този, който ти е писано да сънуваш.
Ние се погрижихме за това. А какво ще правиш после?
Това си зависи само от теб.
Е, сериозно ли? Погледни каква бъркотия само!
Може ли чистачи, тук, на момента моля?
По живо!
Толкова ми липсваше!
Липсваше ми.
Състезание до покрива?
Помогнете!
Немо! Не диша. - Добре.
Тук сме вече. Ще се справим.
Разбра ли за какво служи Фара вече? - Фарът не служи за да пази корабите.
Ако искахме да ги пазим, нямаше да ги пуснем извън пристанището, нали?
Нищо. Отново. Едно, две, три, четири, пет, шест!
Хайде, Немо! - Седем, осем, девет.
Дишай!
Служат, за да те напътстват.
Точно така.
За да можеш да видиш неща, които пазача на Фара само си мечтае.
Не те научих на всичко което знам, за да живееш на остров.
Направих го, за да разбереш, че ти можеш всичко.
Хайде, Немо.
Хайде.
Едно, две-три…
Не мислех, че ще успея да продължа без теб.
Отпътува към Морето на Кошмарите и успя да се върнеш невредима у дома.
След това приключение, Будния Свяняма да е предизвикателство.
Но решението е в теб.
Животът е пред теб, Немо. Би било жалко, ако го изпуснеш.
Трябва да се върна.
Това е моето момиче. И не забравяй никога...
Колко много се гордея с теб. И хвърляй по едно око, на този мой брат.
Изглежда, като обикновен човек. Но не е.
Дълбоко в себе си, там вътре, е един дивак.
Довиждане, татко.
Добре, хайде, обърнете я!
Ето така! Добро момиче. Добре се справи, Немо.
Всичко е наред. Държа те.
И никога повече няма да те пусна, ясно?
Флип?
Да. Флип.
И Филип. Флип и Филип.
Флилип?
Вижда ме се! - Чао!
Ще се видим утре, Джамал.
Чао.
Знаеш ли, че много хора не го знаят, но съм доста бърз в ръцете.
Стига бе. Не е вярно това.
Боже Го... - Имаш много гладки китки.
Чакай. Какво? Как изобщо…?
Ще те водя да плаваме.
Може би другия път ще дойдеш и ти с нас. - С удоволствие.
Чудесно.
Почакай. Може ли да ми върнеш часовника?
Може ли да си получа часовника обратно? - Обади се.
А, чудесно. Вече си се приготвила за сън.
Не обичам да окъснявам.
Какъв е планът за тази вечер? - Не знам.
Мисля, да се разхождам и да разберем какво ще стане.
Звучи добре.
Сладки сънища, хлапе. Обичам те. - Аз също.
Ще се опитам да не закъснявам.
Сладки сънища.
Страната на Сънищата
Превод и субтитри по слух: Георги Георгиев
Режисьор: Франсис Лоурънс.
Сценаристи: Дейвид Гюн и Макъл Хандълман.
Продуценти: Питър Шерин, Джено Топин и Девид Реди.
По идея на: Фрасис Лоурънс и други.