Албер... вземи.
Добро момче, Албер.
Лайняна работа, нали? - Да, лайняна и още как.
Не му давай. Пълни са със сол и нитрати.
И ти не яж.
Яденето е като говоренето. Определя те като личност.
Определя и твоето съществуване в света.
Яденето на чипс означава ли, че не съществувам?
Ти си пасивен и поглъщаш всичко, което ти дават. Като Албер.
Неподчинението е истинската смелост в днешно време.
Тогава защо аз трябва да ти се подчинявам?
Това е различно. Аз не съм системата.
Добро момче.
Ето, облечи го. - Не, татко, вони на калмари.
Поне се постарай малко като дойдеш.
Освен това закъсняваме. - Казах ти, че имам планове.
Какви, да играеш с тъпите си приятели ли?
Ти каза, че не трябва да идвам.
Без мен щеше да пристигнеш навреме. - Бъзикаш се.
Знаеше, че имаме важна среща в болницата и тогава...
Чакай, Емил. Къде, по дяволите?
Мамка му. Емил.
Върни се в колата.
Емил, спри. - Какво, по дяволите?
Имаме среща значи отиваме и точка. Не искам да споря с...
Успокой се. - Не ме докосвайте.
Негодници.
Стой.
Върни се.
Да вървим, Емил.
Карай.
Странни времена, а?
Странни времена наистина. Странни времена.
Спри, не пречи на другите. - Всичко е наред.
Мосю Мариндез. - Да.
Емил.
Здравей, Франсоа. Здравей, Емил.
Радвам се да ви видя отново.
И така... Лана се подобрява.
Значително по-добре е.
Минаха три седмици от последния пристъп.
Не искам да прибързвам, но лечението изглежда работи.
Убедени сме, че можем да стабилизираме състоянието й.
Това е първата добра новина. Втората е...
че приемна "Юг" отваря врати по-рано от предвиденото.
Съпругата ви ще бъде преместена през май
заедно с другите ни пациенти. - Май тази година ли?
Вие ще се преместите ли с нея? - Да, разбира се.
Вече се свързах се с една колега
и тя намери училище за Емил.
Работим по въпроса и всичко се нарежда.
Ти каза, че първо ще го обсъдим.
Емил, югът е прекрасен. Преместването ще ни се отрази добре.
Винаги съм казвал, че човекът не е създаден за заседнал живот.
Този начин на живот ще ни убие, а центърът е възможност.
С това добро лечение накрая тя ще се прибере у дома.
Това е важното. - Ще стане ли отново нормална?
Знаете ли, тези мутации...
са съвсем нов феномен. Сложно е.
Признавам, че още не знаем всичко, но се доближаваме.
За две години разбрахме много за тази болест,
така че не губете надежда.
Ти казваше, че всички доктори
са шарлатани, а сега се съгласяваш с тях.
Не съм го казал. Поне не с тези думи.
Докторът е прав.
Въпрос на време е да разберат всичко за болестта.
Бяс, чума, морбили. - А ебола, диабет?
Грип? За тях нищо. - Ти чу какво каза тя.
Лечението работи, има прогрес. - Огромен, майка ти е спокойна.
Не е каквато беше, когато баща ти я доведе.
Преди вие да я доведете.
Насила. Аз не съм довеждал никого.
Франсоа, за 117-и път ви казвам, че не можехте да останете с нея.
Защо говорите така снизходително с баща ми?
Не съм снизходителна. Ситуацията стана опасна и...
"Роден да не бъде бреме губи уважение или търпение."
Така го обобщи Рене Шар.
Искаш ли да видиш майка си?
Изтънели са. Сега е много по-добре.
Вече се вижда и кожата.
Ходиш ли на разходки?
Имаш нужда от чист въздух.
Емил...
Ще се върна веднага. Още не си тръгваме.
Какво чакаш? Иди и поговори с нея.
Тя още нищо не разбира.
Усмихни се.
Тя е твоя майка.
ЖИВОТИНСКО ЦАРСТВО
Виж, ето го.
ПРИЕМЕН ЦЕНТЪР "ЮГ"
Изглежда страхотно. Шкафове и цяла баня.
Тази вила е истинско чудо.
Усещаш ли свежия въздух? - Усещам, че имаш нужда от душ.
Не бъди такъв сърдитко. Това е временно.
Страхотно е за временен дом. - Пусни ме.
Албер, бум.
Така... имаме нов ученик за останалата част от годината.
Искам да го приветствате топло.
Искаш ли да кажеш нещо?
Да, казвам се Емил. Приятно ми е да се запознаем.
Тук съм само за два месеца, но нямам търпение да ви опозная.
Казваш се Емил, така ли? Родителите ти да не те мразят?
Много смешно.
Мерси, Виктор, за градивния коментар.
Изключен ли си? - Нина.
Странно е, че се появяваш сега. Осра ли се някъде?
Не, баща ми ще работи тук. - Какво работят родителите ти?
Баща ми е готвач. - А майка ти?
Майка ми е мъртва.
Така, Нина, мерси.
Емил, можеш да седнеш там.
Добра работа, Нина. Стана доста неловко.
Миналата седмица започнахме
да четем Федра и стигнахте до...
Нина, надявам се, че е нещо важно.
Емил... не се обиждай.
Ти си нов и ми стана любопитно.
Аз изричам неща и понякога обиждам хората.
Мислите ми препускат бързо и после се чувствам виновна.
Добре, нищо не е станало. - Откъде ти е белегът?
От светкавица.
Коя е любимата ти музика? - Достатъчно, нека да продължим.
Мерси. И така... Федра.
Миналата седмица обсъдихме що е катарзис.
Може ли някой да каже какво означава това?
Жорден иска да изпълни монолога, но го е срам да поиска.
За нас ще е удоволствие. Престани, Виктор.
Не готвиш ли? - Готвя, сервирам...
На такова място правиш няколко неща едновременно.
Наима, това е синът ми, Емил. - Здравей, Емил.
Мирише вкусно. - Мерси.
О, и малкият е тук.
Казвам се Жак. Баща ти казва, че си добър готвач.
Ако е добре платено. - Много прагматично.
Харесва ли ти тук?
Да, и градът, и всичко е страхотно.
Има си своя чар, с изключение на новия център от бетон.
Да, за чудовищата. - Точно така. Както е да е...
Франсоа, можеш ли да се погрижиш за канутата?
Да. Веднага се връщам. - Никой ли няма да сервира?
Страхуваш ли се от създанията?
Няма нищо страшно.
Сезонът на ветровете. Нищо не можеш да направиш.
Виждаш ли облаците?
Мамка му.
Шибана вила.
Аз ли те събудих?
Лягай да спиш. Късно е.
Мамка му.
Едно, две, три...
Хайде, едновременно.
Внимателно.
Ало? Да, аз съм.
Как така? Чакайте.
Не разбирам. Какво стана? Кога?
Къде?
Продължавайте, мосю.
Тате, какво правиш?
Мосю... мосю. - Тате, какво по дяволите?
Спрете! - Тате, пусни ме.
Спрете!
Пуснете ме. - Не може да идвате тук.
Пуснете ме. Къде е жена ми?
Оставете ни. Пуснете ме. - Успокойте се.
Спокойно, какво става тук?
Един цивилен и синът му. Издирват жена му.
Тя е звяр, искам да кажа създание. - Жертва.
Стажант Джулия Изкиердо. Вие сте в добри ръце.
Чувате ли ме? - Тате.
Какво е станало? - Автобусът е излетял от пътя.
Бурята съборила едно дърво на шосето.
Как се казва жена ви? - Мариндез, Лана.
Още не сме я намерили. Има 40 изчезнали, но едва започваме.
Изкиердо. - Идвам.
Моят колега ще ви вземе данните. - Какви данни?
Всичко необходимо, за да намерите жена си.
Работим по въпроса. - Мерси, стажант.
Твоята тениска, Емил. - Какво моята тениска?
Обонянието й е обострено. Тя ще може да улови миризмата.
И да ни намери.
Не разбираш ли, че мама няма да се върне.
Разбирам всичко, но ти грешиш.
Дай ми тениската си. - Не, няма да ти я дам.
Добре, тогава си лягай. Лека нощ.
Мамка му.
Какво, по дяволите, правиш, тате?
Вероятно ще има извънредно положение заради зверовете.
Още един вечерен час и ще се самоубия.
Чух, че са хванали един в града. Навсякъде има полиция.
Бих искала да видя поне един. - Наистина ли?
Добре ли си? - А, здравей.
Изморен ли си? - Да, не спах добре.
Да, клепачите ти са увиснали. Повдигни ги.
Не ме ли разбираш? Повдигни си клепачите.
Спортното облекло е задължително,
но Мариндез е с риза. Определено е грешка.
По-дълги крачки. Коленете по-високо.
Ти нямаше ли да хвърляш диск? - Правя всичко по силите си.
Всеки има занимание, а Мариндез пуска корени. Къде е грешката?
Грешката е Мариндез.
Мариндез, дърпане на въже с по-слабия отбор.
Събуди се и покажи малко ентусиазъм.
Махни се от пистата. Хората бягат.
Дърпайте... по-силно. Хайде, момичета.
Дърпай, Нина. - По-силно.
Слабо. Напрегнете мускули.
Давай, не се предавай.
Какво е това?
Той е сам, дърпайте. - Хайде, момичета, издърпайте го.
Момчета, помогнете на приятеля си.
Дърпайте, какво правите? - Ти какво мислиш?
Ето така, отлично.
Нищо не става от теб. - Идиот.
Браво, Мариндез. Ела на партито в петък.
У нас вкъщи.
Мохтари ще бъде щастлива. Нали, Мохтари?
Трябва да тръгвам.
Какво му има? - Добре ли си?
Какво, по дяволите, е това?
Емил, татко е. Довечера съм на работа, но направих лазаня.
Само я стопли, но не в микровълновата.
Обичам те.
На война ли отивате?
А вие ще отваряте "Скара-бира" ли?
Получихте ли съобщенията ми? Звънях ви 15 пъти.
Никой ли не ви съобщи? - Не.
Съжалявам, но прекратихме търсенето.
Защо? - И аз попитах същото.
Бях готова да работя денонощно, но изпращат военни
и трябва да ги настаним и храним, както виждате.
Аз съм добър отборен играч, но това ме вбесява.
Цяла година обучение и...
Достатъчно силна съм, за да участвам на Олимпиадата,
а те ме пращат за хот-доги.
Ето това е... "Чест и отечество".
На война ли отиваш?
Прието. Ние сме на мястото с Изкиердо.
Мосю, Национална жандармерия. Какво става?
Там имаше животно.
Евакуирайте се бавно и спокойно.
Обезопаси входа и изчисти магазина.
Какво правите? - Лана.
Лана. - Спрете, чувате ли?
Стой.
Хванах я.
Уведомяваме ви, че в магазина има полицейска операция.
Моля, идете към касите. Мерси.
Не се страхувай.
Моля, евакуирайте се. Ние ще се погрижим за това.
Командирът ви благодари за помощта.
За какво всъщност ви е нужно това?
За къмпинг.
Да бе.
Нали знаете, че влизането в гората е забранено.
Да.
Стажант.
Джулия.
Франсоа.
Бонел, влизай в колата.
Събуди се. Еха, каква воня.
Не чу ли алармата? - Недей, татко.
Не я ли чу? - Махай се.
Излез. - По дяволите, тук смърди.
Побързай, искам да поговорим. - Добре, идвам.
ЩЕ ХОДИШ ЛИ У ЖОРДЕН В ПЕТЪК?
Не си изял лазанята. Нещо си болен ли?
Не, не бях гладен. Какво, това ли е всичко?
Седни.
Пак ли си окачваш дрехите по храстите?
Слушай, Емил, има оцелели. Видях един.
Ще започнем търсене през уикенда. - Видял си оцелял?
Оттук триангулираме и търсим на запад, далеч от реката.
Повярвай ми. Ще я намерим.
В петък ще ходя на парти и ще закъснея.
Това не се обсъжда, Емил. Ти идваш с мен.
Соаретата може да почакат.
Ясно, разбрах.
Добре, но не закъснявай.
Имаш нужда от минимум седем часа сън.
Готино, нали? Тук често правим партита.
Родителите на Жорден са богати и никога не са вкъщи. Вземи.
Кръговите движения са трудни.
Не може да се движиш свободно в бронята.
Защо не опиташ истински спорт? - Това е истински спорт.
Този е готин. - За Деня на Йоан...
трябва ли да се бия на дуел. - Много е готино.
Внимателно, крехък е.
Какво е Денят на Йоан? - Традиционно парти с наденички.
Ще дойдеш ли? - Работя в бара и ще пропусна шоуто.
Не е шоу, а дуел. Забранено е да се удря по ставите.
Така или иначе ще го отменят заради създанията.
Добре ли си, Маел? - Къде отиваш?
Не е сигурно, че ще го отменят.
Работата не е в това... - А в какво?
Вчера видях едно.
След училище, недалеч от кметството.
Беше жена с ужасно лице.
Нещо излизаше от устата й. Нещо като насекомо.
Била е майката на Жорден. - Тя ме погледна.
Кълна се. Очите й бяха пълни с омраза.
Чакай, около кметството ли? Твоето училище не е наблизо.
Не ми ли вярваш? Не си ли на моя страна?
Вярвам ти, но искам факти.
Добре ли си, Емил? - Всичко наред ли е?
Просто не е в кондиция. - Явно не се чувства добре.
Ще се оправя. - Ето, сложи го под езика си.
Невероятно. - Направо излетя.
Това е много нехигиенично. - Загубихме Емил.
Ей, добре ли си, Емил?
Какво беше това?
Остави го. - Кой иска да убие животно?
Млъкни. Те са живи същества като нас.
Стига проповеди или ще те набия на кол.
ПЪЛЗЯЩИТЕ НЕ СА ДОБРЕ ДОШЛИ.
Какво е това?
Какво, по дяволите, е това?
Татко, не. - Стига, аз съм баща ти.
Готов съм да тръгваме. Само теб чакам.
Късно ли се прибра? - Не, но трябва да си взема душ.
Побързай. Тръгваме след десет минути.
Намери я, Албер.
Казах ти да го изключиш. Има ченгета наоколо.
Да вървим.
Татко, как се почувства, когато мама започна да се променя?
Знаеш ли цитата на Рене Шар?
"Не за страдание роден губи уважение или търпение."
И не ти ли беше отвратително?
Не, просто беше различно. Заедно се изправихме пред него.
"Изправихте"? - Това е просто израз.
Тя още беше на себе си. Нищо не се промени.
Целуваше ли я? - Да, Емил, целувах я.
Мислеше ли, че може да продължи вечно?
Може ли да се съсредоточим върху настоящето?
Сърдиш ли ми се, защото я взеха, след като ме нападна?
Яд ме е, защото съставяш неправилни изречения
и ядеш евтин салам.
Ти го купи.
Лана.
Супер начин да не привличаме полицията.
Мамка му.
Мерси.
Погледни в жабката.
Намери диск от 2000-та или нещо такова.
2003 г. - Първата песен е нашата с майка ти.
Поканих я на градското соаре.
Тя каза, че звучи изтъркано, но това е любимата й песен.
Дива работа. - Отвори стъклото, може да я чуе.
Усили го.
Мамо.
Мамка му.
Албер.
Емил.
Отстъпи назад!
Да вървим. Бягай.
Татко, спри. Внимавай къде караш.
Не разбирам, по дяволите. Проклети гадюхи.
Накъде караш? - Към болницата.
Забрави, това е драскотина. Спри колата.
Ти си луд. - Татко.
Какво правиш? - Престани.
Идиот, какво ще кажем в спешното? - Не ме обиждай, качвай се.
Добре, няма да отидем. - Обещаваш ли?
Качи се. - Когато се успокоиш.
Сега доволен ли си? Качвай се.
Мисля, че съм виждала тази кола.
Всичко наред ли е със сина ви? Емил, нали?
Малък инцидент. - Кучето ми ме ухапа.
Какво е станало тук? - Съществата нападнаха
училището по езда. Голяма касапница.
По-скоро конска касапница.
Вие поне нещо правите.
Да, много неща. Днес регулираме движението.
Върни се.
Обезателно прегледайте раната. - Отиваме в болницата.
Не, никакви болници. Отказвам да отида там.
Паркирайте по-настрани.
Отново кърви. Раната е сериозна.
Как я получи? - Кучето ми ме ухапа, както ви казах.
Добре те е ухапало. Ако опита отново...
ще го приспим.
Кучето, не детето.
Побързай, Лаборд.
Имате ли нужда от въздух?
Ти в този район ли живееш?
Побързай, Лаборд.
Вашата скара-бира е доста популярна. - Да, така мисля.
Лейтенант. - Изкиердо, гост ли имаш?
Звукоизолирахте ли стаята?
Тук ми харесва все по-малко.
Сигурно имам нужда от промяна. - Каква например?
Преместване например.
Уведомете ме, ако имате нужда от помощ.
Помощ за какво? Всичко е наред.
Дишайте с корема, когато сте стресиран.
Готово. Да тръгваме.
До скоро. - До скоро.
Мръсна плът.
Останал си жив. Това е хубаво.
Обадих ти се, защото бях притеснена, но на теб явно не ти пука.
Какво е това? - Пусни ме.
Питай, преди да пипнеш някого.
Мохтари и приятелчето й?
Не си го изкарвай на мен. Това ще повлияе на оценките.
Този катод е водороден, нали? - Да.
Помогни ми. Вечно трябва да се оправям сам.
С какво се измерва напрежението? С това ли?
Млъкнете!
Върви по-добре, ако въртиш педалите. - Остави ме.
И аз се държах така докато ме диагностицираха с "хиперактивност".
Когато бях на седем имах голям срив.
Иска ми се тогава някой да се беше погрижил за мен.
Извинявай, че избягах онзи ден. И че ти близнах ръката.
Искаш ли да ми дойдеш на гости?
Позна ли го? - Да, това е...
Нека да помисля. Напомня ми на много песни.
Без мундщук звучи съвсем различно.
Преди три години музикалното училище искаше да им го върна.
Ти си действително талантлива. - Много смешно.
Преди наистина се увличах по това,
но има твърде много неща, които искам да опитам.
Следващата година трябва да избера университет.
Това ужасно ме стресира.
Не мога да реша. Искам всичко едновременно.
Вземи.
Може ли нещо за пиене? - Да, налей си.
Какво е това?
Беше пред вратата ми след соарето.
Това е сойка. Перото го взех от нея.
Аз съм вегетарианка. Не обичам мъртви птици.
Не съм го искала. Не насърчавам жестокостта към животните.
Какво ще правиш с нея?
Хората събират храна за създанията. Може би ще я даря.
Ухаеш приятно.
Наистина ли? Не съм се къпала.
Може би затова.
Смърдя. - Харесва ми.
По дяволите.
Ти си участвал в катастрофата.
Майка ми също беше там.
Аз се казвам Емил.
А ти?
Фикс. - От думата "Фиксирай"?
Така ли се казваш? - Не си спомням.
Не познавам майка ти и не ме интересува.
Сега можеш да си вървиш.
Само силните оцеляват тук.
Мерси за храната.
Защо оставаш с нея? - Нещата съвсем не са така.
Тя се е вкопчила в мен. Сега се разкарай.
Но така ще умреш. - И какво от това?
Не мога да летя. Какво правят птиците,
които не могат да летят?
Живеят ли или умират?
Знам място, където е по-безопасно.
Не е далеч.
Страхотно... блато. Искаш да се набия на кол ли?
Това са само няколко клона. Мога да ги махна.
Виждаш ли? Лесно е.
Сигурно те боли, нали?
Говоря за гърба ти.
Ти имаш късмет, че не е започнало от лицето ти.
А теб боли ли те?
Ти продължавай. Има още много работа.
Почти завърших.
Чудесно. Мисля, че може да проработи.
По дяволите.
Емил, казахме в 20:30, а сега е 21:00.
Обади ми се.
Още една анулирана резервация. Хората са уплашени.
Страхът е болестта на днешния ден.
Хубавото е, че Денят на Свети Йоан дойде.
Това няма да спаси сезона, но...
Да ти оставя ли една за празника? - Да.
Ето виж. "БДИТЕЛНИ ЗАЕДНО"
Измислиха го местни търговци.
Дизайнът е мой. Имаме и това.
Първоначално бе за бездомни кучета. Хубава е, нали?
Какво означава? - "Qu'aimi las bestias, mes de luenh."
"Обичам животните, но от разстояние."
От Гаскон е.
Извинете. - Ще се върна веднага.
Наима, ще пийнеш ли с нас? - Нямам време.
Кой е там?
Лана?
По-спокойно, по-спокойно.
Лана.
Престани.
Достатъчно.
Не.
Успокой се и слушай.
Погледни ме.
Ти ще си тръгнеш тихичко с добро.
Хайде сега...
да вървим.
Извинете ме. Ще се върна веднага.
Трябваше да опитам още нещо.
Песен, може би.
Малката ми сестра се успокоява, когато й пееш.
Къде е тя?
Далеч. Крие се.
Е, време е да оправим тук.
Франсоа? Добре ли сте?
Видях я. Тя беше.
Сигурен ли сте?
Да.
Извинявай, че закъснях. Откраднаха ми колелото.
Какво е станало тук?
Не е само във Франция.
Така е по целия свят. Проверете статистиката.
Броят на съществата нараства и стават все повече и повече.
Безсмислено е да ги затваряте. Трябва да живеем заедно.
Това ще го ядеш ли?
Дайте им гората. Нека да е като голям парк.
Съжителство, това ни трябва, но няма политическа воля.
А ти какво правиш, освен да печаташ тениски?
Трябва да започнем да тренираме. - Да тренираме какво?
Бойни техники в случай, че попаднем на тях.
Да, така е. Аз съм лесна плячка.
Може би ако хвана един ще станем приятели.
Питбулите ряпа да ядат, ако имам Годзила.
Не, тази Годзила ще те разкъса на парчета.
Представете си, че някой се появи тук...
Маел, стресираш ме. - Ти спря да даряваш ли?
Полицията спря даренията след инцидента в ресторанта.
По дяволите, отвратително е. - И без това не бях гладна.
Не, това е само млечен зъб. - Да бе.
Още един признак за ниския стандарт на нашето училище.
Ти си нисък стандарт.
Какво казваше?
Не е важно.
Добре ли си?
Давай, Фикс.
Този път бе по-добре. - Какво разбираш под по-добре?
Почти стигнах. - Да.
Готов ли си?
Тези копелета ме изпратиха на коригираща операция.
Беше чиста касапница.
Чуваш ли гласа ми?
Как се променя?
Сякаш блокира и от това боли.
Също както моят гръбнак.
Усещам как костите се променят.
Най-лошото е козината.
Вълчата козина е груба и сърби.
Предпочиташ да си дакел ли? Или пудел?
Не, вълк. - Във всеки случай резултатът е жалък.
Кой ми го казва. - Аз ще бъда великолепен.
Ще бъда великолепен.
Жабата.
Тя не е жаба. Гущер, може би. Или хамелеон.
Харесва ми... Жаба.
Гората е огромна.
Успокойте се, Франсоа. Това са само дървета.
Джулия.
Това мълчание не е нормално.
Това са само пестициди и смолисти монокултури, нали?
Пусто, безжизнено... - Изгасете фенерчето.
Добре, да вървим.
Добре ли сте?
Лана...
Не знам дали се страхувам да не я загубя...
или да я намеря.
Дишайте.
Добре, може ли да станете?
Да се връщаме ли? - Не.
Вие наистина сте силна. Така ли подготвят всички жандарми?
Миналата година минах курс по ръкопашен бой.
Това е доста проста техника.
Хващаш за китката и след това...
Мамка му.
Приятно ли прекара вечерта?
Изглежда не толкова приятно, колкото ти.
Твои ли са? - Не.
Какво има? Държиш се странно.
Покажи ми ръцете си. - Това е глупаво.
Значи планът е да се напиеш и да стоим тук?
Намерих го в гората.
Добре. - Огледай го, виж да не е счупено.
Всичко е наред. Мерси ти, тате.
Не така. Покарай го.
Не.
Покарай колелото, Емил... и после в леглото.
Пусни ме.
До теб съм.
Колко далеч стигна това?
Не знам. - Не, без "Не знам".
Кажи ми и ще измислим нещо.
Чувам звуците много по-добре.
А и ноктите ми, гърба... и козината...
Това е всичко. - Някой друг знае ли?
Не. - Приятелката ти?
Тя не ми е... - Тя знае ли?
Не. - Какво прави в гората?
Емил, ако рискуваш така ще ни разделят.
Ще те затворят в центъра и аз няма да мога да ти помогна.
Дръж се рутинно. Ходи на училище.
Ваканцията започва след две седмици, а дотогава внимавай.
Не буди подозрение, става ли? - Добре, без подозрения.
Какво има в този млечен шейк?
Натурално средство за облекчаване на стреса.
Ще ти помогне. - Лекарството на мама?
Първо ще се почувстваш уморен. - А след това какво?
И мен ли ще вържеш за леглото?
Сериозно, какво можем да направим?
Мисля, Емил... мисля.
Начинът, по който просто захвърлят пациентите
в болниците е глупост.
Нищо не разбират. Четох как го правят в Норвегия.
Много по-умно. Залагат на съвместното съществуване.
Овчарят и вълкът живеят заедно.
И дума не става за ловуване и преследване.
Никого не разделят... не! Ние трябва да си сътрудничим.
Ето това например. Просто не го прави.
Обещавам.
За щастие зъбите ти са дълбоко навътре.
Имаш предвид бивните.
Добре, режи ги всеки ден. Колкото до ушите...
Нека косата ти да покрива ушите. Така дори ти отива.
Работи ли? Чуваш ли ме? - Всяка дума, но не толкова силно.
Свали си гащите. - Няма.
Искаш ли помощ или не? - Искам.
Просто ми покажи как и аз ще го поправя.
Ето така. Изчакай пет минути, а след това се избръсни.
А след това... рол-он.
Колкото повече приемеш, толкова по-късно ще израстат пак.
Значи вече не бойкотираш алуминия?
Това е друго нещо, Емил.
Мамка му.
Не сте ли готови? - Да, да, да, само минутка.
Имате хубаво жилище. - Да, страхотно е.
Здравей, Емил.
Как си, ръката ти зараства ли? - Да, много по-добре е.
Да, много по-добре е.
Вие будисти ли сте? - Да.
Не... не, за миризмата е.
Ще чакам отвън. - Няма да се бавя.
Приличаш на нея.
Не забравяй... - Спокойно.
Пия си лекарството и си лягам както ми каза.
Добре.
А ти го дръж под око.
Ало? - Дори веднъж не ми звънна.
Чаках ти да се обадиш. Какво става?
Нищо. Просто исках да се обадя.
Какво правиш? - Нищо особено.
Прочетох в Редит за една жена, която била отвлечена.
Година по-късно намерили снимката й на един паркинг.
Била с очила и фотографът се отразявал в тях.
Вероятно той е похитителят.
Там ли си? Чувам те как дишаш... зловещо.
Не знаех, че нощта е толкова шумна.
Ето, послушай.
Обичам звука на нощта.
Нина...
Мислиш ли, че ако закрещя ти ще ме чуеш?
Опитай.
Нищо не чух.
Сега слушай мен.
Фикс?
Нещо не е наред ли?
Какво?
Вече не можеш да говориш?
Не се безпокой. Ще измислим нещо.
Да, скоро ще полетиш.
Ние сме заедно. Аз съм тук.
Фикс, какво правиш?
Слез долу.
Слез долу, идиот.
Ще се самоубиеш.
Мерси. Надявам се, че ще ви хареса.
Много добре, приятел.
Само така.
Ето, от заведението...
Ултразвук. - Мерси.
Две прасета липсват от магазините.
Бъдете нащрек за същества на лов.
Освен ако не са били цигани... - Смени плочата, Жак.
Бирата сама ли ще се сервира? - В почивка съм.
Франсоа, синът ти е тук.
Нещо става с него. Нищо не казах,
но три часа закъснение не е добре. Ще му го удържа от заплатата.
Звънях ти 20 пъти, къде беше? - Извинявай, бях с приятели.
Къде беше, къде? - Просто трябваше да се преоблека.
Престани. Аз съм добре.
Погледни си ръцете.
Какво си мислиш? Договорихме се, защо не ме слушаш?
Защо не ме слушаш?
Какво правиш?
Седни.
Не.
Ако те хванат оставаш съвсем сам. Разбираш ли?
Ти ще останеш съвсем сам.
Дори не се опитвай. - Защо, какво ще ми направиш?
Аз те защитавам.
Не, не ме защитаваш.
Седни.
Добре ли си?
Другите са на бара.
Аз отивах там. Ела и ти, ако искаш.
Няма да изтървем нищо.
Всичко ще завърши с бой и катастрофа на път за вкъщи.
Дори за 120 евро съжалявам, че дойдох.
В миналото са изгаряли котки на Свети Йоан.
Слагали ги в чували и ги хвърляли в огъня.
Котките пищели, огънят горял. На хората им харесвало.
Харесва ми косата ти.
Свали го.
Знаех си.
Переш ли го някога? - Не, не всеки път.
Отвратителен е. - Не, ти си отвратителен.
Не му обръщай внимание. - Нина.
Четири бири, моля. - Готово.
Вашата бира, мили мои. - Мерси.
За нашата младост. - Мерси, приятел.
Тези глупаци ни притесняват всяка година...
Трябва да пикая. Вземи моята.
Чакайте, момчетата пикаят заедно. Нали, Емил?
Нина е готина.
Нали така, Емил? - Да, да.
Видях ви по-рано в полето.
Нямаш какво друго да правиш ли?
Хубаво ли ти беше?
Какво правиш? - Вече не е ли толкова хубаво?
Престани. - А аз не чувам нищо.
Това пречи само на животните.
В какво ще се превърнеш?
В плъх? В макак?
Чуваш ли се как дишаш?
Отвратително е.
Ей, насам.
Тук има звяр. - Винсент, чакай.
Къде е Емил?
Движете се в линия.
След него.
Ето го там. Движи се.
Видях го.
Виждам го.
Това съм аз.
Фикс?
Не, Фикс.
Жаба?
Това е бащата на момчето. - Добре.
Той трябва да даде показанията. Заведете го в стаята вдясно.
За щастие го намерихме първи. Животните са опасни.
Добре, да спестим време. Ти си се оказал там случайно.
Не сте възпрепятствал военните.
Съгласни ли сме всички? - Да, така беше.
Мерси, мерси.
Име, дата и подпис.
Добре, ще го разпечатам отново.
Да вървим.
Мама...
Видях я. Срещнахме се.
Помниш ли, когато ходихме на ски?
Времето бе лошо и затова вървяхме с едни неща на краката.
Снегоходки... помня ги. И ски лифта.
На върха валеше сняг.
Беше мъгливо и ветровито.
С мама търсехме Монблан, но видимостта беше нулева.
Изведнъж ти каза...
"Колко е величествено".
Да, там е красиво. Планините и снегът.
Но ти имаше предвид ски лифта.
Всички малки части, гайки, болтове и колела.
Не, не съм казал това. - Да.
Казах ли го?
Какъв идиот.
Какво? - Нищо.
Ти си красив.
Те наистина вонят.
Ще ме посещаваш ли в центъра?
Ти няма да отидеш там.
С каква скорост бягат лисицата или вълкът?
Не знам. - С 50 км/ч. 60 в екстремални случаи.
Бягай.
Бягай, Емил.
Превод и субтитри Ivon