Това е ваш проблем, не мой.
Аз не съм дежурна.
96 часа без облекчение, Ед.
Не. Не съм спала от три дни.
Стой. - С кого говориш?
С никого. Заспивай, Оливия.
Искам малко вода.
Да, госпожо.
Ед, ще си тръгна, кълна се.
Имам много лошо предчувствие. Мисля, че виждам неща.
Може би халюцинирам от липса на сън.
Не се плаша лесно, но след вчера?
Дължиш ми тройно заплащане за това, Ед.
Оправи го.
Да, госпожо.
Ало?
Ед. О, да, разбира се, че съм.
Благодаря. Коя е дежурната сестра?
Какво? Тя току-що... Разбира се. Да, разбирам.
Какъв е адресът?
Ед, наистина оценявам това.
Това беше от агенцията. - Предполагах.
Връщат ме обратно.
Значи, край на изпитателния срок? - Надявам се.
Медсестрата, която дежуреше, току-що остави пациента сам.
Нощни смени? - Трябва ми тази работа, втори шанс е.
Къде съм?
Не. Съжалявам. Тя спи.
Ти Дейл ли си? - Да.
Моля, влез. Аз съм Том, между другото.
Името ми трябва да е в списъка ви за обаждания в случай на спешност.
Изглежда нейната... Последната ѝ помощница току-що си тръгна.
Боя се, че е така. Съжалявам за неудобството.
Не се притеснявайте. Помагам отдавна. Съпругът ѝ почина преди няколко години.
Имаше ли трудности да намериш мястото?
Не особено. - Добре. Елате насам.
Тя спеше, когато дойдох тук. Просто не знам колко време е била сама.
Добре. Обикновено това работи. - Tя има емфизем.
Тя има затруднено дишане сама. - Да, прочетох нейната история.
Трябва да има запушване в линията някъде или нещо подобно.
Стоиш върху кислородната ѝ тръба. - По дяволите. Трябва да тръгвам.
Обаждах ти се. Къде беше?
Не, Оливия, ами, това е твоята нова медицинска сестра, Дейл.
Е, не трябва да ме оставяш сам.
Трейси вече я няма, госпожо Стоун.
Аз съм Дейл и ще се грижа за вас оттук нататък.
Имах куче на име Дейл. Беше прекрасно куче.
Свирех и виках името ѝ и тя идваше да тича.
Е, изглежда, че имате всичко под контрол.
Ще ви оставя двете. - Благодаря ви... - Том.
Ще бъда наблизо, ако имате нужда от мен.
Мога ли да ви донеса нещо, госпожо Стоун?
О, наричайте ме Оливия.
Оливия.
Вода, моля.
Използвайте тази чаша.
Колко пъти съм ти казвал да не пипаш нещата ми?
Съжалявам.
Аз съм човек на навиците.
Преследва ли още една?
Мисля, че да.
-Как се казваш? -Дейл. А ти?
Ще ти дам три дни, най-много.
-За какво? -Може би по-малко.
Изглеждаш сякаш ще се счупиш. -О, така ли? -Те ти казват.
Кой ми каза какво? - Къщата е обитавана от духове.
Виждал съм го.
-Какво видя? -Призрака.
Защо мислиш, че Трейси си тръгна? - Не се страхувам.
Пени?
Не си довършил обяда. - Мразя риба тон.
Добре, трябва да се прибираме. Да вървим.
-Говоря с Дейл. -Е, Дейл е зает.
Трябва да оставим Дейл на мира. - Приятно ми беше да те опозная.
Съжалявам. - Дъщеря ти?
Да, да, тя е сладка. Но внимавай.
Обича да прави много бели.
Нещо не е наред с дясната ти ръка? - О, да. Стар проблем.
Как разбра, че съм десняк? - Години на дирижиране на оркестър.
Става нещо като втора природа да забелязваш тези неща.
ОКР. Няма шега.
Мога ли да ти донеса нещо?
Вземи си хапчетата. Важно е да спазваш графика с тях.
Прекарах живота си, казвайки на другите какво да правят.
Посочвах и те се подчиняваха.
Хората трепереха в моето присъствие.
Аплодисментите гръмко се разнасяха с махването на ръката ми.
Беше чест да свиря за мен.
Търсена от най-елитните таланти в света.
И трябваше да работя два пъти по-усилено, защото съм жена.
Това е моят дом. Платих за него. Заслужих го.
Така че ще ме извините, ако настоявам за малко
уважение и любезност в собствения ми дом.
Извинете. Съжалявам. Ъх...
Моля, вземете хапчетата си.
Хубаво е, нали?
Гледката.
О, да. Много. - Винаги съм обичала това място.
Продавах всички останали, исках да умра тук.
Седни. Седни.
Не!
Не, не на този стол. Това е столът на Албърт.
Съжалявам. Ъх, кой е Албърт?
Съпругът ми.
Преди да го посещавам, но, не мога да се движа както преди.
Сега той идва да ме посещава.
Той казва, че е мой ред.
Той става много нетърпелив.
Той казва: „Оливия, концертът свърши. Светлините угаснаха.“
Той има много мрачен хумор.
Забравих името ти. - Дейл.
Дейл. Дейл.
Хех. Казват, че можеш да познаеш дълбочината
на човек по броя на сричките в името му.
Оливия има четири, така че отнема време да ме опознаеш.
Дейл. Просто, обикновено.
Да, аз съм. Просто.
Каквото виждаш, това получаваш. - Кой е там?
О, току-що поръчах хранителни стоки.
В кабинета има пари в чекмеджето.
Това беше бързо. - Къде е Трейси?
Аз съм новата медицинска сестра, Дейл. - Яков.
О, да. Ами, струва 83,25 долара.
Има и някакви асортирани шоколадови бонбони там. Това е любимото на Трейси.
Ами... Ще се върне ли тя?
Мисля, че не.
О, да, Трейси ми позволи да го запазя.
Ами, старата дама е богата. Каза, че държи пачки пари в чекмедже.
Аз не знам нищо за това. - Добре.
Трябва да е самотно.
О, не може да има много компания, Баг е луд.
Е, това е моята работа. - Моята работа също е ужасна, но не
позволявам да ме определя, знаеш ли?
-Знаеш ли какво? Просто го запази. -О, благодаря.
Е, ако имаш нужда от нещо, мога--
О, седни, Дейл, седни.
Харесваш ли картините?
Той ги направи, наблизо.
-Том? -Мхм.
Купих няколко, знаеш, да му помогна.
-На колко години си? -28.
О, по времето, когато бях на твоята възраст, бях написал четири симфонии.
Обикалях света.
Дори свирих пред кралицата на Англия.
Уау.
Да. Уау.
Блясък, партита, секс.
След като тази част от живота ти приключи, хм, няма за какво да останеш, освен може
би едно хубаво вино, което не ми е позволено да имам.
Ъх, ще те проверявам през нощта.
Ако имаш нужда от нещо, просто натисни звънеца си.
Ъх, добре.
Хей, как върви?
Пациент с васкуларна деменция с ОКР и ХОББ.
Нямам представа какво е едното или другото, но звучи ужасно.
Изглеждаш уморен.
Благодаря.
Искаш ли да те посещавам?
Искам, но имам нужда от тази работа.
Не, това, от което се нуждаеш, е моят--
Трябва да тръгвам.
Оливия?
Събуди ли те?
Какво? - Алберт.
Казах му да те остави на мира.
Тук ли е сега? - Той е в коридора и ни наблюдава.
Не виждам никого.
Ако те притеснява, кажи му да си върви.
Оцветила ли си косата? Харесваше ми повече руса.
Това беше Трейси.
Опитай се да поспиш, нали? - Да.
Алберт?
Здравей.
Можете да влезете в мазето през вратата отстрани на къщата.
Бил съм тук много пъти преди.
Кога беше последният път, когато излезе?
Навън?
Не ми трябва разходка.
Аз не съм куче.
Когато бях малък, ни казваха, че цигарите ще ни поддържат стройни.
Какво знаехме?
-Пушите ли? -Не.
Алберт никога не е пушил.
Никога не е пил.
Опита се да ме накара да спра, но
ето ме и той отдавна си е отишъл.
О, толкова е хубаво да има слънце на лицето ми.
Благодаря ти, Дейл.
Ще се върна веднага.
-Видял ли си го вече? -Какво?
Призрака.
Какво те кара да мислиш, че има призрак?
Видях го, горе, в прозореца.
Ами, може би си видял Трейси, последната медицинска сестра тук?
Не мисля така.
Защо не дойдеш и не поздравиш?
Трябва да се прибера.
Защо Пени не би дошла да поговори с мен?
Трябваше да се прибере.
Страх я е от мен.
Аз, почуках, притесних се. Никой не отговаряше.
Разходихме се приятно.
Ти, ти не си виждал, Пени, нали?
О, тя беше до кея, но каза, че се прибира.
Трябва да я върна в училище. Ще ме няма през целия ден.
Имаш ли номера ми?
Ало?
Всичко е готово.
Изчакайте около 30 минути, за да се затопли водата и ще бъдете добре.
Благодаря ти.
Добре си. Добре си. - Мислех, че умирам.
Аз... сънувах, че Албърт е тук.
Той каза, че ми е времето, че ще ме вземе със себе си.
Той ме дърпаше за ръката и крещеше.
Добре си. Просто се успокой.
Той изключи машината.
Алберт ли? -Да.
Тогава какво се случи? - Ами, не можех да дишам.
Добре. Беше просто сън. Беше просто сън.
Мислех, че умирам.
Алберт, той...
Изглеждаше толкова странно. Не можех да видя лицето му.
Най-накрая. - Съжалявам. Тук съм съвсем сама.
Тук съм съвсем сам.
Това не е честно. - Не, права си. Не е.
Трябва да остана тук. Трябва да се докажа.
Използват те, защото не намериха никой друг.
Дават ми още един шанс.
Никой друг не го направи, знаеш ли? Не трябваше.
Честно казано, се радвах, че вече не работиш в агенцията.
Всички тези луди часове, винаги на разположение.
Нещата започваха да се нормализират отново.
Не знам дали мога да се върна към това.
Какво казваш... Какво казваш?
Казвам ти да се откажеш. - Това е моята кариера.
Това е, което правя. - Аз те подкрепям.
Да. Просто, не мога да прекарвам всичките си нощи сам вече.
О, разбирам. Това е просто чудесно, Бен.
О, хайде, Дейл.
Не превръщай това и не го прави моя вина.
О, значи това е моя вина?
Не. Това е твой избор.
-И той не се обади? -Не.
Търсиш ли Дон? Знам къде е.
И как изглежда графика?
Имам двама, които преминават през въвеждането в момента.
Ако всичко върви добре, надявам се да имам
някой там, който да те замени до четвъртък.
Четвъртък?
Ед, това е цяла седмица сам, без ротация.
Дейл, ти също знаеш колко трудно ще бъде да си
намериш работа другаде, особено след случилото се.
Мисля, че трябва да погледнеш на това като възможност да
докажеш себе си, да си върнеш доверието на ръководството.
Дадох ти втори шанс тук. Искам да се надявам, че разбираш това.
Не се беше прибирала в страната от почти 10 години.
Не много неща бяха се променили, освен ново крило, добавено към църквата.
Тя попита шофьора: "Женен ли си, Дейл?"
Не.
Гадже?
Твърде съм заета. - Работата беше животът ми.
Затова съм сама сега.
Има ли семейство?
Трябва да има някой.
Имам сестра. Тя живее в Мичиган.
Мисля. - Наистина ли?
Е, аз всъщност не я познавам. - Защо?
Майка ни почина при раждането ѝ.
Казва се Ан.
Ами, бяхме изпратени в различни приемни семейства.
Не искаш ли да опознаеш сестра си?
Тя се свърза с мен веднъж.
но аз всъщност не исках да се свързвам по този начин.
Не след всички тези години. Предпочитам да го направя лично.
-Защо не го направиш? -Може би някой ден.
Защо, ъ...
с хора като мен?
Исках да стана лекар, но оценките ми никога не бяха достатъчно добри.
Всъщност не мога да понасям гледката на кръв.
Ти си в грешната професия. Хех.
Обичам да помагам на хората. Затова...
ето ме. - Радвам се.
Ти не си като другите.
Ти си добра към мен.
Оливия, има стая на горния етаж, която е заключена.
Ах, кабинетът на Албърт.
След като почина, аз, ъ, го заключих, за да не бъде нарушаван.
Мога ли да ти донеса нещо?
Цигара. О, хайде, само една.
Мисля, че това може да те довърши.
Друга чаша чай, моля. Ъ...
Албърт винаги ми правеше чаша чай всяка вечер в тази чаша.
Аз съм човек на навиците.
Знаеш ли какво те довършва, Дейл?
Тишината.
О, по дяволите.
Дръж се. Дръж се. Ще се върна веднага.
Какво? О, Боже мой.
-Ааа! -Дейл. Ей, аз съм, Том.
-Том. -Видях, че светлините са изгаснали.
Почуках, но не отговори.
Опитвам се да разбера кой е правилният превключвател. Това е кислородът на Оливия.
Спокойно, цялата област е без ток. Трябва ти генераторът. Знам къде е.
Ще оправя тока. Ти се качи горе и рестартирай машината.
Добре.
О, Боже мой.
Дишай. Дълбоко вдишване.
Ъх, генераторът се нуждае от повече гориво.
Ще взема още сутринта.
-Добре. -Трябва да си добре дотогава.
Благодаря.
-Добре ли е? -Да. Благодаря.
Добре ли си?
Малко съм напрегнат.
Е, може би ще почакам, за да се уверя, че всичко работи добре.
Ще направя кафе.
По това време на нощта?
За медицинските сестри всеки ден е един дълъг ден, който никога не свършва.
Благодаря.
Беше бързо.
Когато съпругата ми Елейн си тръгна, ъ...
Аз се преместих тук с Пени.
Понякога виждах Оливия да се грижи за градината си.
Когато съпругът ѝ почина, тя просто остана вътре.
Тя се влоши доста бързо.
Но аз предложих да помогна по всякакъв начин.
Искам да кажа, след известно време Пени просто...
Тя се страхуваше от това място.
Тя мисли, че къщата е обитавана.
Мм. Тя също така мисли, че Оливия е обладана от демон.
Предполагам, че това е как едно 8-годишно дете обяснява деменция.
Начинът, по който понякога я разпознава,
а друг път я вижда като непозната.
Притеснително е, как понякога е
толкова ясна, дори остра. А друг път...
Да, много е обезпокоително за едно дете.
Искам да кажа, Пени не разбира.
Хм. Всъщност, Пени изглежда доста умна за възрастта си.
Къщата не е обитавана, Дейл.
Не знам.
Просто не съм свикнал да съм сам в толкова голямо място.
Е, казах ти, ако имаш нужда от нещо...
Ти си наблизо. Благодаря.
Трябва да има голяма издръжливост, за да
се грижиш за пациент като Оливия денонощно.
Всъщност, трябва да работим на смени, но
агенцията е много недокомплектована в момента.
Да.
Спомням си последната медицинска сестра, Трейси, тя беше,
И тя беше много под стрес.
Говорих с агенцията днес и те казаха, че никой не е чувал от нея.
Наистина?
Остави личната си карта тук, която съдържа много нейна лична информация.
Странно е, че просто ще я остави тук, дори и да е напуснала.
Може би е бързала.
Говори ли с теб, преди да си тръгне?
Защо би го направила?
Не знам.
Любезност?
Ами, предложих да ѝ помогна.
Не се опитвам да се възползвам от ситуацията.
Надявам се, че не мислиш така. Искам да кажа, Трейси и аз не бяхме... Не, изобщо не.
Просто мисля, че е странно, че никой не е чувал от нея. Това е всичко.
Е, тя определено не харесваше това място.
Искам да кажа, но аз не бих искал да съм затворен в голяма къща сам.
Искам да кажа, да не можеш да излезеш заради отговорността си към пациента.
И мога да видя как някои хора се сриват след известно време.
Но не и ти. Ти,
Изглеждаш като човек без глупости.
Не точно.
В къщата ми е толкова тихо, когато Пени е на училище, но...
когато работя, не мога да я имам наоколо.
С какво се занимаваш?
Изследвания. Досадно е.
Отнема много време.
Пени има навик да ти пречи.
Само вие двамата ли сте? - Да.
Трудно е да се запознаеш с хора, когато винаги работиш.
Да, знам какво имаш предвид.
Съжалявам. Не трябваше да го правя.
Ъм, трябва... трябва да тръгвам.
-Да, да. -Пени е в къщата. Ъм...
Ще се оправя. - Да. Добре.
Вярвам на собствените си очи, Лаура. Видях те да го правиш.
Джейк, кълна се в Бога, не го направих.
Добър ден. Детектив Бърк, окръг Хамптън.
Разследваме изчезването на Трейси Милс.
Разбирам, че това беше последното ѝ известно местонахождение?
Да, тя беше санитарката на г-жа Стоун преди мен.
-Аз я замених. -А вие сте?
Дейл Грийн.
Липсва от почти седмица. Семейството ѝ е притеснено.
Нашият ИТ отдел проследи телефона ѝ и последното местоположение беше тук.
Възможно е все още да е в района.
-Защо би била? -Не знам.
-Не се е върнала? -Не.
Няма ли обаждания? Нищо?
Говорихте ли с някого, който може да знае къде е отишла?
Не. - Оставила ли е нещо след себе си?
Да, личната ѝ карта. - У вас ли е?
Мога да ви я донеса. Искате ли да влезем?
Добър ден. Госпожо Стоун?
Съжалявам, че ви безпокоя. Детектив Бърк.
Ще ви задам няколко въпроса?
Да, продължавайте.
Какво си спомняте за нощта, когато
предишната ви помощничка Трейси изчезна?
О, о, тя не изчезна. Тя ме напусна.
Каза ли ви, че ви напуска?
Това щеше да е учтиво, нали? - Ще приема това като не.
Не.
Тя ме остави да се оправям сама, съвсем сама.
Не мога да се движа. Не мога да дишам без тези машини.
Можех да умра. - Съжалявам много, госпожо.
Мхм. Не съжалявайте за мен.
Един ден и вие ще остареете, ако Бог даде.
Тогава ще трябва да се откажеш и от достойнството си.
Спомняш ли си нещо странно в поведението ѝ преди да си тръгне?
Коя? - Трейси.
О, не. Вече не е тук.
Тя... тя ме остави съвсем сама. Искам да кажа, можех да
умра. Не мога да се движа, не мога да дишам без тези машини.
Можех да умра.
Ето я. - Нещо против да я задържа, Дейл?
Разбира се, може.
Благодаря за помощта.
Съжалявам, че ви притесних, госпожо.
О, Дейл, послушай тази част от квартета,
как четири-шест акорда използва контра
движение във външните гласове, за да създаде увеличената шеста.
О. Това е толкова брилянтен начин да се
разреши петият акорд в следващия такт.
О, усилете го. Усилете го.
Какво те питаше детективът за последната медицинска сестра, Трейси?
Ако си спомням защо си тръгна?
Какво си спомняш?
Ъм, викане.
Викане?
Да, имаше тропане по вратата.
Знаеш ли кой беше?
Не. Аз, ъх, не си спомням. О!
Спомена ли това на детектива?
Да, сигурна съм, че трябва да съм.
Ето, заповядай.
Психопат. - Защо казваш това?
Не му харесваше да говоря с последната медицинска сестра.
Беше хлътнал по нея.
Така ли е? - Просто си говорихме.
Какво направи? - Опита се да ме удари.
Той каза, че ако някога отново говоря с нея, ще
ме уволни. Искам да кажа, мислех, че ще ме убие.
Този човек има сериозни проблеми с гнева.
Късметлия е, че не загубих самообладание.
Но, ъх, слушай, не му казвай, че съм споменал това. Нали?
Няма да кажа. - Добре. Чао.
Ало?
Дейл. Аз съм Ед. Трябва да изпратя някого там до утре.
О, това е страхотно.
Не звучиш много ентусиазирано. Не, не. Аз съм.
Тогава, какво е?
Ед, все още не си чувал нищо от Трейси?
Тя дори не дойде да си вземе последния чек. Защо?
Ъм, полицията беше тук днес и я търсеха, като за изчезнало лице.
Сигурен съм, че ще се появи. Просто почакай.
Още един ден, нали?
Добре.
Как върви?
Добре.
Как е училището? - Ужасно.
Какво стана?
Окото ти. - О, да. Бих се.
-Къде е баща ти? -Работи.
И не обича да бъде безпокоен.
Добре, искаш ли да влезем вътре? Мога да ти направя лимонада.
Брр.
Сигурен съм, че Оливия ще се радва на компания.
Харесваш ли баща ми? - Разбира се.
Това означава ли, че и ти ще станеш специален приятел на баща ми?
Какво?
Това е, което той нарече Трейси.
Наистина ли?
Предполагам, че разбра, че майка ми я няма?
Пени, не е така.
Виждаш ли често майка си?
Имам снимки и някои видеа на нея.
Тя не идва ли да те посещава? - Искаш да кажеш като Албърт?
Тя е мъртва?
Не трябва да говоря за това.
Пени, ако има нещо, за което трябва да поговориш,
винаги можеш да дойдеш при мен, добре ли?
Той говореше с Трейси за това да отидат някъде заедно.
Предполагам, че ще се опиташ да ми отнемеш и баща ми?
Не. Не. - Пени?
Наказанието означава да не играеш. Върви си у дома сега.
Сега!
Исках да се извиня за случилото се снощи.
Това беше...
Беше малко нахално от моя страна.
Какво се случи с окото ѝ?
Пени е малко по-различна от останалите. Сигурен съм, че си забелязала.
Те я дразнят.
Нещата малко излязоха извън контрол в училище днес и затова тя е вкъщи.
Имало ли сбиване в училище? - Да.
Трябваше да видиш другото момиче.
Надявам се само да не я изгонят.
Полицията дойде днес.
Полиция? - Питаха за Трейси.
Какво са попитали? -Дали някой я е виждал?
Дали някой знае къде е била? Къде може да е отишла?
Какво им каза? Какво знам аз?
Добре, не ти ли се обади? Не си ли чула нещо?
Не.
Татко, гладна съм. Да, ще бъда там след минута.
Може би можем да поговорим по-късно?
Мирил Магазин.
Якоб. - Хей, Дейл.
Има буркан с фъстъчено масло тук и аз не съм го поръчвал.
Бонус е от нас.
Видях те да говориш с Том, когато се върнах.
Не каза нищо, нали? - Нито дума.
Бъди внимателна с този човек. Той уби жена си, знаеш.
Какво? Какво говориш?
И му се размина.
Хайде де. -Потърси ги в Гугъл.
Ще видиш, не се шегувам.
Том Колард е психопат. Аз...
Знам, че той има нещо общо с изчезването на Трейси.
Мисля, че прекаляваш.
Полицията го разпита? Това е стандартна процедура.
Защо да лъжеш, ако нямаш какво да криеш?
Удари си главата.
Хората падат и си удрят главите през цялото време.
Статистически по-голям брой хора умират в баните си.
Не се ядосвай.
Знаеше ли, че той и Трейси спяха заедно?
Не, не знаех.
Да. И сега я няма.
Дейл?
Трябва да тръгвам.
Спомням си сега. Албърт ми напомни.
Какво си спомняш?
Беше съседът ми, Том.
Той... той чукаше на входната врата.
Беше много ядосан.
Сигурен ли си? - Да. Разпознах гласа му.
Викаше през входната врата.
Какво друго си спомняш?
Оливия?
Къде е? - Къде е какво?
Чаят. - Какъв чай?
Помолих те да направиш чай.
Говорехме за Трейси.
Ти каза, че си чула как тя и Том спорят.
Тя ме остави съвсем сам. Аз-- Аз не знам
какво бих направил, ако не беше дошъл. Аз..
Можех да умра.
Детектив Бърк. Аз, здравейте, това съм Дейл.
Аз, говорихме за Трейси. - Здравейте, Дейл.
Здравейте. Аз, намерих мобилния телефон на Трейси.
Беше тук.
Ще дойдем веднага. Останете там.
О, ще бъда тук. Трябва да бъда.
Мога ли да ти помогна да седне?
Искаш ли чай? - Не, искам да излезеш от къщата ми!
Какво? - Албърт ми каза всичко за теб.
О, така ли?
Той ми каза, че си оставил един човек да умре.
Един човек, който беше под твоята грижа.
Вярно е. Един човек умря на моята смяна,
но направих всичко възможно да го спася.
Но не го спаси, нали?
Той имаше рядко заболяване.
Предишната сестра на дежурство не остави никакви инструкции.
Той получи реакция към лекарството, което му дадох.
Жалваше се от главоболие. Не знаех, че има алергия към ибупрофен.
Той зависеше от теб за живота си.
Не беше вписано в картата му. Затова не знаех.
Не знаеше. Не знаеше?
Ти си некомпетентна. -Направих всичко възможно да го спася.
И какво оправдание ще използваш, ако умра под твоята грижа?
Няма да позволя това да се случи.
Не, няма да позволя това да се случи. Аз--
Искам да излезеш оттук.
Това просто не е възможно в момента.
Няма кой да ме замени до утре. Така че се страхувам, че трябва да сте с мен.
Е, ще видим за това.
Дай ми телефона.
Кой е там? -Детектив Бърк.
Добре е. Аз го повиках.
Е, можеш да му кажеш, че искам да говоря с него.
Кажи му, че искам да си тръгне.
Здравей.
може ли да вляза? - За какво?
Просто да-- Просто да поговорим.
Не мисля, че това е добра идея.
Защо не? Какво-- какво има? - Просто не, ъ...
Не ми вярваш ли?
Не съм казала това.
Можех да си направя кафе.
Намерих телефона на Трейси.
Ако това търсеше предишната вечер.
Какво? - Имаше кални стъпки по стълбите.
Това не беше-- Това не бях аз. - Кой беше тогава?
Може би беше Джейкъб?
Той казва, че си го нападнал.
Той каза, нали?
Той не ти каза всичко, нали?
Той не ти каза, че е снимал Трейси от балкона, докато
се съблича, и е публикувал снимките онлайн, нали?
Доколкото знаеш, ти си последният му обект.
Аз му дадох урок по уважение.
Късметлия е, че не го предадох на полицията.
Може би, може би Трейси реши да подаде жалба.
Може би е разбрал.
Е, ти беше последният, който говори с нея - видях съм съобщенията ти.
Така ли? Къде е телефонът ѝ?
Спи ли с нея?
Беше под стрес. Аз просто ѝ помагах да се отпусне.
Беше претоварена от работа. Беше разстроена.
О. За това ли ставаше въпрос онази вечер?
-Да ми помогнеш да се отпусна? -Това беше различно.
Трейси и аз никога не сме спали заедно.
Оливия казва, че си бил тук в нощта, когато тя изчезна.
Тя каза, че си тропал на входната врата.
Да. Трейси не отговаряше на телефона си. Помислих, че нещо не е наред.
Бях притеснен.
Мисля, че трябва да си тръгнеш.
Аз се обадих в полицията, когато тя изчезна.
Ако бях направил нещо нередно, защо щях да се обадя в полицията?
За да се покриеш, не знам.
Дейл, не знам какво се случи с Трейси.
Аз... казвам ти истината.
Точно както ти каза истината за жена си.
Ти каза, че тя те е напуснала.
Добре. Това е сложно.
Затова ли се премести тук?
Да избягаш от всички въпроси, от цялата вина?
Може би Трейси е разбрала повече, отколкото трябваше.
Грешиш. Напълно грешиш.
Трябва да си тръгнеш. -Не, докато не ме изслушаш.
Недей. -Дейл, моля те.
Ти каза на Оливия за мен, нали?
Това беше ти, нали?
Ти повика полицията за мен?
Аз не убих Трейси.
Никой не каза, че тя е мъртва.
Какво за дъщеря ми? Какво?
Какво за Пени?
Полиция! -
Отдръпни се от нея.
Няма да повторя.
Дръж ръцете си на място, където ги виждам.
Не е това, което си мислиш.
Сгрешил си, Дейл.
Дъщеря ми. Тя спи вкъщи.
Дъщеря ти ще бъде добре, сър.
Направи правилния избор, Дейл.
Дейл?
О, какво става там?
Полицията е отвън.
Искаш ли все още да говориш с тях?
За какво?
За мен.
Ти каза, че искаш да си тръгна.
Аз... не искам да си тръгваш. Имам нужда от теб тук.
Не знам какво щеше да стане, ако не беше дошъл.
Можех да умра.
Какво става? - Господине, това е местопрестъпление.
Моля, продължете да се движите.
Миналата нощ полицията откри кървави дрехи
и лични вещи на Трейси Милс в навес зад
дома на Том Колард от Блухил.
Младата санитарка мистериозно изчезна преди няколко нощи от дома
на пациентката си, световноизвестния композитор Оливия Стоун.
Колард е задържан по подозрение за убийство.
Полицията продължава издирването на Трейси Милс, която сега се смята за мъртва.
Това не е ли Том отдолу?
Да.
Какво направи?
Съжалявам. Може би мога да го поправя?
Не можеш да го поправиш, счупен е!
Ще направя нов. Толкова съжалявам.
Не можеш да направиш нов, защото Алберт го направи за мен.
Беше специален. Значеше нещо за мен, а сега е съсипан.
Съжалявам.
Ти си толкова невнимателен.
Гледам новините в момента.
Не мога да го повярвам, Дейл.
Съжалявам. Не знам какво да кажа.
Кажете, че имате заместник, който идва.
Имам двама души, които започват днес.
Един трябва да бъде там след няколко часа.
-Добре. -Казва се Алис.
Просто я запознайте с нещата и можете да си вървите.
Благодаря.
Не, аз ти благодаря.
Държа се добре в трудни обстоятелства, Дейл.
Препоръчах ви да бъдете върнати на работа на пълен работен ден.
Ще попитам и за забавените заплати за цялото време, което сте загубили.
Наистина оценявам това, Ед.
Просто почакайте. Подкреплението идва.
Съжалявам, че те подлагам на това, Дейл.
Храната трябва да е замръзнала.
По дяволите.
Ало? Ед, затворена съм в стая.
Какво?
Ще се обадя в полицията, но трябва да предупредиш Алис сега.
Трябва да е там досега. Какво става, по дяволите?
Мисля, че знам кой уби Трейси.
Какво?
Беше Оливия.
Ало?
Дейл, Том Колард я уби.
Намериха окървавените ѝ дрехи в двора му.
Не, мисля, че Оливия трябва да ги е поставила там.
Видеозаписът от спалнята ѝ е цикличен.
Затова беше толкова обсебена от това къде е
поставено всичко, за да съответства на емисията.
Дейл, тя е прикована на легло. - Не, не мисля така.
Какво те кара да мислиш, че има призрак?
Аз го видях. Горе, в прозореца.
Затова тя ме помоли да пусна музиката по- силно, за да не чувам как се движи.
О, пусни я по-силно. Пусни я по-силно.
Мисля, че тя може да се движи по- добре, отколкото се представя.
Мисля, че цялата работа е измама.
Дори и деменцията ѝ, всичко.
Здравейте?
- Здравейте?
Защо тя ще убие Трейси? За каква причина?
Съпругът на Оливия. Той почина под наша грижа, нали?
Коя беше дежурната сестра?
Нямаше усложнения при смъртта му.
Всичко беше наред, Дейл. Какво имаш предвид?
Дейл?
Оливия знаеше за пациента, който почина по време на моята смяна. Как разбра това, Ед?
Дейл?
Тя си отиде.
Трябва да изляза от тази стая.
Ед ме изпрати от агенцията.
Аз съм тук, за да те сменя.
Успокой се. Ще се обадя в полицията.
Просто стой там. - Дейл?
Алис!
Ехо?
Боже мой. Ед. Аз съм тук навреме.
Ехооо?
Г-жа Стоун?
Алис!
О, Боже мой.
Алис?
Дейл?
О, Боже!
Якоб. О, Боже мой. Съжалявам.
Притисни. Притисни.
Видях всичко, Дейл.
Дръж ръката си -- Дръж ръката си тук.
Ще се върна веднага. - Видях всичко. Дейл. Не!
Дейл! Аа! Не влизай там!
Албърт беше прав за теб.
Оливия. Спри. Спри!
Знаеш ли каква е разликата между теб и мен?
Не ме притеснява гледката на кръв!
Не!
Опита се да ме убие! -Не, не го направих.
Опита се. Опита се да ме удуши.
Не, бях горе. Това не бях аз, Оливия.
Не, не! -Не бях аз.
Опита се да ме убие като другия пациент!
Оливия, спри.
Не се опитвам да те убия. Искам да ти помогна.
Помощ!
Оливия!
Оливия. Боже мой.
Боже мой.
Дейл! Дейл! Какво стана?
Не знам.
Вътре! -О, Боже.
Как си?
Добре.
Проверихме видеонаблюдението.
Имаше цикъл на стаята, настроен така, че да няма запис на случилото се.
Не съм сигурен защо го направи? Защо просто не изключиш камерата?
Какво? Чакай, за какво говориш?
Цикълът беше фиксиран около 18:00 часа и заменен с видео поток на живо.
Знам. Аз го оправих.
Това е, което засне предаването на живо.
Това не съм аз.
Не очакваще Алис да те хване там, затова я намушка също.
Не, опитах се да я спася. Казах на Ед да се обади в полицията.
Бях горе, по телефона говорих с Ед от агенцията.
Той ще потвърди за мен. Можете да го попитате.
Да, говорихме с Ед. Той потвърди часа.
това се случи след като разговорът приключи.
Защо да инсталирам камера, за да записвам себе си как извършвам убийство?
Това е в аудиото.
Не, аз-- Аз не убих никого.
Не.
Ти довърши работата, след като я бутна и тя удари главата си в масата.
Не. Това беше инцидент. Тя се спъна и падна.
Опитвах се да я хвана.
Намушкването на Яков също беше инцидент?
Не, просто се обърнах и той-- Аз не-- Беше само порязване.
Не беше смъртоносна рана. Той не би трябвало да умре от нея.
Имало е някой друг. - Кой?
Том Колард? Той е в затвора.
На същото място като вчера е. Не е мърдал оттам.
Ти си убила Трейси Милс, знаейки че си
единствената свободна да заеме мястото й.
Това е смешно, бях на пробация тогава.
Не съм била в офиса със седмици.
Знаела си кога Том го е нямало, да кара дъщеря си на училище.
Да имаш време да заровиш доказателствата в двора.
Не, не съм убила никой.
Последният ти клиент? Умрял е по време на смяната ти?
Единственият ми въпрос е защо?
Защо го направи? - Не съм.
Може би...
си разбрала, че нямат достатъчно персонал без теб?
Може би си искала да си върнеш последната работа?
Или...
си търсила това?
Това е ключ за сейф.
Оливия беше заможна дама.
Един от акаунтите й тъкмо е бил изпразнен.
Възможно е тя да е имала големи суми пари в брой в ръцете си.
Може би си манипулирала видеото, за да можеш
да търсиш парите, без да те хванат на камера.
Обвиняваш ме, че съм убила Трейси,
надявайки се да получа нейната работа и да
открадна някаква тайна сума пари от пациент,
за когото не знаех нищо до миналата седмица?
Ти си левичарка? - Не.
Хвана го с лявата си ръка.
Имам увреждане на нервите в дясната си ръка.
Не можеш ли да я използваш? - Мога да я използвам.
Просто не мога да държа нищо твърде здраво с нея.
Бърк, мога ли да поговоря с теб?
Ще се върна след малко.
Между другото, детектив Бърк, Оливия беше професионален музикант.
Тя държала композициите си заключени, защото
работата ѝ означавала повече за нея от всякакви пари.
Това е ключът към чекмеджето ѝ с музика.
Докладът на съдебния лекар казва, че Яков е починал от задушаване.
Не от раната с нож?
Проверихме телефонните му записи.
Получила е няколко обаждания от работа, едно от майка
си, но едно обаждане е дошло от хотел точно извън града.
Проследихте ли го? -Няма да повярваш.
Кажи на Том Колард, че е свободен да си върви.
По време на разследване на убийство, обикновено полицейската кола се установява за
седмици, докато пресяваме всички доказателства.
Но аз ги изтеглих рано, заради интуицията си.
Не е това, което си мислиш. - Седни.
Оливия ти прехвърли пълномощно?
Това беше нейна идея.
Тя искаше някой, когото познава и на когото има
доверие, да се грижи за имуществото ѝ след смъртта ѝ.
Тя нямаше живи роднини.
Имуществото ѝ беше огромно, над 8 милиона долара, когато
включим недвижимите имоти, акциите и други активи.
Мислиш ли, че исках парите ѝ?
Ти искаше парите ѝ.
Проблемът е
че не искаше да чакаш за тях.
Какво казваш?
Беше твърде подозрително да причиниш смъртта на Оливия под надзора на Трейси.
След като вие двамата станахте романтично свързани.
Подготви Дейл от момента, в който пристигна.
Подправи монитора, за да можеш да убиеш Оливия,
като я удушиш, и след това да обвиниш Дейл.
Още по-удобно е, че Дейл наскоро беше отстранена от работа поради
подобен инцидент, при който пациент почина под неин надзор.
Това е нелепо.
След като подмени монитора, ти изключи
машините на Оливия, докато Дейл беше под душа.
Надявал си се да ни обвинят Дейл.
Небрежност.
Но Дейл беше твърде бърз.
Добре си. Добре си.
Мислех, че умирам.
Джейкъб видя какво правиш, конфронтира те.
Затова трябваше да го включиш в схемата.
Двамата измислихте план да разкриете Джейкъб
като подслушвач, като публикувате снимки онлайн.
Дори измислихте тази битка между вас двамата.
Замахна към мен. Мислеше, че ще ме убие.
Човекът има сериозни проблеми с гнева.
Знаейки, че тя ще ни каже да претърсим телефона
му и ще намерим видеото на Дейл, убиващ Оливия.
Разчитахте на това.
Но трябваше да сте извън играта.
Трябваше ви безупречно алиби.
Затова, по време на гръмотевичната буря...
..използвахте възможността да изключите тока.
Затова Дейл трябваше да отиде в мазето.
Вини го за токов удар.
Опитвам се да разбера правилния превключвател - това е кислородът на Оливия. -
Спокойно. Целият район е без ток.
Трябва ви генератор. Знам къде е. Ще оправя тока, -вие се качете горе и
рестартирайте машината. -Добре.
Докато Дейл беше разсеян, вие подхвърлихте
клетъчния телефон на Трейси под леглото ѝ.
По-късно се обадихте и изпратихте текстове
на клетъчния телефон на Трейси, знаейки,
че тя ще го намери, ще види номера ви, ще заподозре вас и ще ни се обади.
Дори изчакахте, докато прекосим моста,
като го настроихте така, че ръцете ви да
бъдат върху Дейл в момента, в който пристигнем, искахте да ни арестувате.
Не, това не е... Това не е истина.
Докато седите безопасно в затвора с перфектното
алиби, Джейкъб идва тук, за да настрои камерата си.
Планът е да се получи видео на Дейл, убиващ Оливия.
Но как? - Точно така.
Как?
Трейси.
Мислех, че Трейси е мъртва?
Този, ъ-ъ, текст, който получи преди около час, с молба да дойдете тук и да
потърсите перуката, която е оставила?
Това е проблемът при текстовите съобщения.
Никога не можете да сте сигурни с кого говорите.
Намерихме Трейси в Motel Six, точно извън града.
Точно там, където я остави.
Все още е жива.
Тя беше достатъчно мила да ни позволи да използваме
телефона, който ѝ дадохте, за да ви изпрати съобщение.
Дори ни позволи да вземем перуката.
Наистина ли мислите, че щяхме да пропуснем такова доказателство?
Хей, изплаши ме.
В сините хирургически дрехи и перука, Трейси беше абсолютно копие на Дейл.
Якоб се позиционира извън прозореца с камерата на мобилния си телефон.
Трейси заключи Дейл в спалнята на
горния етаж и се втурна да удуши Оливия.
Но заместникът на Дейл се появи в най- неподходящия момент.
Здравейте?
Дейл?
Якоб не очакваше Алис.
О, Боже мой.
О, по дяволите.
Якоб засне всичко на видео.
Но той се съгласи да придружи болна,
възрастна жена към отвъдното, а не да убива
невинно младо момиче.
Моралът надделя.
Той се опита да предупреди Дейл и случайно беше намушкан.
Дейл?
Дейл е твоят убиец.
Тя намушка Якоб.
Дейл се опита да спаси Якоб.
Трейси даде на Оливия смъртоносна доза хлороформ,
но заради състоянието си, тя не може да си
поеме дълбоко въздух без кислороден апарат.
Отровата само я приведе в безсъзнание.
Но вие, негодници, имахте голям късмет.
Оливия се спъва, удря си главата, всичко е заснето на
камера, а бедният Дейл изглежда виновен като грешен.
Трейси се грижи за Якоб.
Дейл намушка Якоб.
Дейл уби Оливия, счупи главата ѝ.
Имате всичко на видео.
Пропуснали сте един малък детайл, който,
в тяхна защита, не биха могли да знаят.
Дейл не може да държи нищо здраво с дясната си ръка.
Нервите са били увредени от бактериална
инфекция, която е получила като дете.
Тя едва ли може да свие юмрук.
Така че със сигурност не би могла да държи
нож в дясната си ръка, както на тези снимки.
Това е абсурдно.
Оливия беше на прага на смъртта.
Защо бих рискувал всичко това?
Направихме проучване на вашите финанси.
Имате големи хазартни дългове.
Дължите много пари на опасни хора.
И дъщеря ви, Пени.
Тя играеше игра на вашия лаптоп.
Оставихте електронната си поща отворена.
Тя прочете неща, които не трябваше.
Тя е умно дете.
Все още има лека синина.
Първоначално не искаше да ви предаде.
Твърдеше, че синият й око е от училище.
Тя много те обича.
Това е най-лошото в това.
Тя ще загуби баща си. И заради какво? Заради пари?
Вече получихте застраховката живот на
съпругата си, но това не беше достатъчно.
Това е страхотна история. Браво.
Къде са доказателствата?
Позволи ми да ти покажа нещо.
Те бяха в клетъчния телефон на Джейкъб.
Съвет: Когато изтриеш снимки и видео от
телефон, трябва да го изтриеш напълно.
В противен случай те просто седят в папка.
Сигурен съм, че Джейкъб знаеше това, когато му каза да докаже, че ги е изтрил,
искаше да запази предимството си в случай, че нещата се объркат, нали?
Така ли беше?
Том Колард, имате право да мълчите.
Всичко, което кажете, може и ще бъде използвано срещу вас в съда.
Имате право на адвокат. Ако не можете да си
позволите адвокат, ще ви бъде назначен служебен.
Разбирате ли тези права, които имам--
Имам пистолета му!
Какво стана?
Проверете го!
Има стрелба, офицерът е ранен!
Колард! Няма изход!
Пусни оръжието!
Ще ме намерят в затвора.
Помисли за дъщеря си.
Помисли за Пени.
Аз бях. -Не!
Ед. -Как си?
Добре съм. - Говорих с ръководството.
Те се съгласиха да те върнат на работа на пълен работен ден, със задна дата.
Наистина оценявам това. Ъм...
Просто ми трябва още малко време преди следващата ми задача.
Вземи си колкото време ти трябва.
Искаш ли да те закарам вкъщи?
Не. Трябва да се върна в къщата на Оливия - и да си събера нещата.
Аз имам твоите неща. Детектив Бърк нареди да ги донесат.
Детектив Бърк, какво ще се случи с Пени?
Намерихме дядо ѝ във Уорчестър.
Той се съгласи да я приеме.
Мога ли да поговоря с нея? - Разбира се.
Мога ли да седна тук?
Мразиш ли ме?
Вярно ли е това, което казват за него?
Понякога, когато хората се озоват в лоши ситуации,
те ще направят всичко, за да излязат от тях.
Той никога не беше лош с мен. Забавлявахме се.
Понякога.
Ще живееш с дядо си сега?
Няма къде да карам колелото си там. Той живее в апартамент.
А ти? Къде отиваш сега?
Още една къща? Още един пациент?
Но има нещо, което трябва да направя първо.
Имам сестра в Мичиган, която никога не съм срещала.