Изглежда няма никой. - Дали да не се откажем?
Нали не сте платили? - Решихме да си опитаме късмета.
Не ви я препоръчвам. Особено на теб.
И защо? - Последните, които качи
имаше един младок като теб. Колежанче.
Пикаеше от лодката и една бича акула изскочи от водата.
Отхапа му чепа. - Господи!
Едва ли ще ви огрее. Тък излезе във ваканция,
едва ли ще направи изключение.
Говорим за дявола, ето го и него.
Майло, млъкни! - Това няма да ти трябва.
Тук си имаш прясна стръв.
Кой се е отбил? - Грег.
Тъкър. Американец? - Канадец.
Късметлия. А това красиво личице е на?
Хедър. - Нека тя да каже, Грег.
Аз съм Хедър. - Хедър очарователната.
Нека позная... Имигрант? Не биваше така грубо.
Не, няма проблем. От Англия, да.
Казах им, че си на почивка, Тък.
Къде са отседнали влюбените гълъбчета?
Не сме двойка... Просто отседнах в хостела.
Добре. - Нямаме резервация.
Трябваше да сме в "Морски Свят" с останалите, но се успахме.
Беше паметна вечер. - Да, предполагам.
Съжалявам. - Е...
Предполагам, че никой не знае, че сте тук.
Защо? - Просто искам да съм сигурен,
че сте направили завещанията си.
Все пак ще плуваме сред акули.
Прекрасно.
Тук съм на седем години.
Заедно с моя сърф, сърфирайки в плитчините, разбира се.
С кльощави ръчички махайки с крачета
плувайки навътре, не знам,
предполагам, че отдолу съм изглеждал като тюлен.
Бум! Проклетата акула ме докопа.
И просто те пусна? - Да.
Пред вас е истинско ходещо и говорещо чудо.
Болеше ли? - Не беше приятно.
Определено не беше.
Но ме събуди.
Оттогава съм напълно буден.
Било е случайно?
Очевидно е имало знак
предупреждаваш за акули или нещо подобно, но...
Опа!
Нямаше ли някой наоколо?
Е...
Да речем, че често прекарвах много време сам.
Не мога да повярвам, че това е работата ти.
Аз не бих се доближила повече до вода.
Вината не е в акулата.
Добре ли си? - Да.
Всичко е наред. - Ще е страхотно преживяване.
Хайде, екипаж! Стига свалки. Време е да се намокрите!
Спокойно, държа те.
О, Боже! Как можах да ти се вържа?
Това е мако. Морските гепарди.
Не мога да го направя. Не мога...
Все още не. Защото остана да свършим едно нещо.
Сега слушайте. Това е нещо много специално,
древна практика за релаксация, на която ме научиха
отне ми години в морето, за да се овладее.
Ще помогне, обещавам.
Затворете очи и поемете дълбоко дъх.
Издишайте.
Вдишайте.
Издишайте.
Не.
Помага само ако пеете заедно. - Не мога.
Хайде, Хедър!
Идва мама акула.
Мама акула и татко...
Боже мой, беше невероятно!
"Морски Свят" да вървят по дяволите. - Със сигурност.
Ето нещо, което да разказваш на внуците си.
Пич. Невероятно. - Да.
Човече, благодаря ти, че ни включи...
Добре дошла на борда.
ОПАСНИ ЗВЕРОВЕ
Трябва да са там. Погледна ли където казах?
Да, погледнах. Не видях кабели за запалване.
Явно няма. Съжалявам.
Благодаря.
Предполагам, че нямаш?
Как е? - Здравей, как си?
Лудница ли е навън?
Хей. Пак съм аз.
Виж, човече, не мога да ти помогна. - Нямаш ли кабели за ток?
За това? - Какво ти казах? Живея за момента.
Може касиерът да иска да види записите от охранителните камери.
Ти сериозно ли? С това ли се занимаваш?
Изнудваш ме. - Искам само да стигна до колата си.
Вървях десет пресечки и не можах да намеря.
Виж, не съм сериен убиец.
Кълна се.
На път или прозорец?
Имам теория, че хората на път са по-приятелски настроени,
докато хората, които стоят на прозорците са по-скоро,
самостоятелни и замислени.
Получавам силни вибрации от прозореца.
Това нещо мормонско ли е? Защото няма да се включа, спести си го.
Защо си мислиш, че съм мормон?
Пич, изглеждаш така, сякаш си излязъл от Книгата на Мормон.
Добре. Не, аз...
Занимавам се с недвижими имоти. - Чудесно.
Продавам апартаменти, не вечно спасение.
Може ли просто да млъкнеш? - Да.
Да.
Колата си я бива. - Беше на майка ми.
Предложи ми добра сделка.
И това ли е на майка ти?
Къде сърфираш? - Снъпър, предимно. Не е лошо.
Върхът е малко нестабилен, въпреки това.
Искаш ли да чуеш една местна тайна? - Добре.
Но няма да казваш на никого. - Самостоятелна съм, забрави ли?
Да. Точно така.
Следващия път, когато гребеш, погледни към брега за синята пейка.
Гледай да си точно в средата срещу пейката.
Така ще удвоиш броя на вълните.
Благодаря. - И, за протокола, аз...
Не бих те издал за онова сокче.
Да, вероятно не трябваше
да съдя книгата по корицата, така че... всичко е наред.
Моузес Маркли.
Зефир. - Приятно ми е, Зефир.
Сега запали колата. - Да, госпожо.
Да! Спаси ме. Благодаря.
Фен си на Кридънс? - Да. Харесват ли ти?
Да, само не тази песен.
Какво... не е наред с "Уби Дуби"?
Пич, имаш "Щастлив син" за бедни деца, които водят войните на богатите.
Имаш и "Докато виждам светлината"
за аутсайдер, който търси разбиране.
И... изведнъж "Уби-шибания-Дуби",
сещаш се, някакъв глупав танц.
Не знам. Песента е тъпа.
Обективно. - Ясно. Танцът е метафора.
Песента е за любов.
За онова "уби дуби" чувство, което изпитваш в сърцето си...
... когато намериш правилния, просто трябва да действаш.
И каква е алтернативата?
Какво, какво, какво? Какво?
Ключето.
Дай ми бройка. - Няма начин.
Стига, няма да оспорвам. Обещавам.
Добре.
Девет. - Девет! Мамка му.
Майната ти. Каза, че няма да оспорваш.
Да, но... девет хлебчета за един ден?
Какво да кажа?
Вълните бяха навсякъде, а хлебчетата евтини.
Не ти трябва да се тревожиш за това. - Имаш психологически проблеми.
Извинявай.
За мен е чест, че пропиля един заради мен.
Не е точно така.
Знаеш ли колко консерванти има в тези неща?
Не ми пука.
Знаеш, че имам истинска храна вътре, нали?
Дори има течаща вода. Това си е чудо.
Добре съм.
Как реши да сърфираш?
Защото... е срещу системата.
Системата, която убива човешкия дух.
Борим се за нещо.
Срещу мъртвите души, които карат бавно по магистралата
в металните си ковчези, ние показваме,
че човешкият дух е все още жив.
Да не ми цитираш "Критична точка"?
Може би.
Но сериозно.
Защо сърфираш?
Защото на сушата няма нищо за мен.
По дяволите.
Ехо?
Има ли някой?
Ако ме чуваш, просто си търся ключето.
Обещавам да го върна.
Здравей! - Господи!
Не е той. Тъкър.
Съжалявам, търсех... - Ключето за сърфа. Аз ще се погрижа.
Да видим как да помогнем.
Много си смела да сърфираш тук сама.
Мястото е доста зловещо.
Сам ли си?
Туше.
Заповядай. - Благодаря. Ще ти го върна.
Имам други. - Супер. Благодаря.
Здравей. - Какво става?
Къде сме?
На корабчето му. - Чие корабче?
Извинявай за миризмата.
Помощ! - Никой няма да те чуе...
Някой да помогне! - Вече опитах.
Помощ!
По дяволите. - Какво търсиш?
Нещо, с което да махна белезниците. - Знаеш ли как? Какво ти трябва?
Нещо дълго и тънко, като игла за коса.
Какво има?
Нищо.
Има ли някой, който може да те потърси?
Гадже или някой?
Имаше един.
Наблюдавахме акулите заедно.
Но...
Какво?
Едва ли искаш да знаеш.
Някой ще те потърси ли?
Не.
Микробусът й беше изтеглен. Едва ли би го позволила.
Той е домът й. Къде би спала?
Приятел, тези временни типове, които живеят в колите си...
Тя не е като тях. - От кога я познаваш?
Аз... току-що... Беше за една нощ.
Или ден и нощ... Около 10 или 11 часа.
Но не става дума за количество, а за качество.
Как се казваше? - Зефир.
Фамилия?
Не й знаеш фамилията.
Не, не я знам.
Трябваше да я послушам.
Мама беше против да го правя.
Скарахме се за това, преди да си тръгна.
Сега едва ли ще я видя отново.
Едва ли въобще ще видя някого.
Защо е била против?
Заради това.
Притесняваше се, че не е безопасно.
Виждаш всички тези истории в новините за туристи и...
Предчувствала е, че не всичко ще мине по план.
План?
Юридическият факултет.
Къща на същата улица. - Звучи като нейния план.
Животът си е твой. Ще й го кажеш като я видиш отново.
Защо си тук?
В Австралия имам предвид.
Да сърфирам.
И възможно най-далеч от дома.
Семейството ти в Америка ли е? - Кое по-точно?
Имах много приемни родители, от които да избирам.
Затова ли знаеш как се отключва?
Какво искаш да кажеш? - Като от дом за непълнолетни?
Съжалявам, само предполагах.
Това, което научих в дома за непълнолетни, е да бъда нащрек
и куп мръсни вицове.
Ще ми кажеш ли един? - Точно сега не ми е до шеги.
Искам поне за секунда да мисля за нещо друго.
Моля те?
Как се нарича безполезното парче кожа на пениса?
Как? - Мъж.
Наистина е така.
Това тел ли е? - Да, постоянно ми убива...
Дай ми го! - Чакай, това да не е...
Да, да, ще помогне! Побързай!
Опитвам се.
Добър вечер, дами.
Виждам, че сте се запознали.
Сигурно си гладна.
Не си ли фен на филийките?
Предполагам, че не си първият чужденец, който се чувства така?
Заповядай, ако размислиш. Вода?
Сериозно? Навън е адска жега.
Както решиш... - Чакай, чакай.
Какво се е случило с... - Ей, задник, чакам си вечерята.
Ако погледите можеха да убиват.
Чувала ли си някога за алената кралска змия?
Тя е безобидно същество, но доста умело имитира цветните райета
на смъртоносната коралова змия.
Сега се опитваш да бъдеш кораловата змия, но...
и двамата знаем, че това съм аз.
А ти... си просто един красив екземпляр.
С вкус на страх.
До скоро!
Добре ли си?
Мамка му! - Какво става?
Трябва да се концентрирам.
Успяваш ли?
Почти.
Зефир?
Не ми е добре.
Не! Не, не!
Ти си боец. Обичам бойците.
Правят по-добро шоу.
Какво е това?
Защо има камера?
Идеално.
Зашеметяващо, нали?
Какво е това?! Какво правиш?!
Повечето хора си мислят, че Бог е... тук горе.
Бог е там долу.
Откъдето всичко започва.
И свършва.
Ловя риба на вашия плаж и на още няколко други...
Надявах се да си ти.
Да те гледам толкова жива на онзи сърф.
Това е...
... духовно преживяване.
Вече не сърфирам, но мисля същото за своето дело...
Това е призванието ми.
Не я докосвай!
Ей!
Хедър. Хей.
Ето те.
Тук си.
Знаеш ли защо акулите са по-страшни от комарите,
макар че комарите убиват един милион души на година?
Не ми пука! - Защото хората не мислят с мозъка си.
Мислят интуитивно.
Интуицията ти не проумява масово убиващите насекоми
и микроскопични болести.
Но това, което ще усети...
... са 300 остри като бръснач зъба.
и над 1000 килограма мускули откъсвайки плът от костите.
Това, което интуитивно разбираш,
е йерархията на животните в този свят.
Не! Не!
Моля те! Спри!
Какъв ти е проблемът? - Проблемът с акулите е, че
не обичат да ядат хора.
Искам при мама! - Тя е хлапе...
Когато атакуват, определено е, случай на объркана самоличност.
Хвърляте примамка във водата всеки ден, за да се забавляват туристите
и не след дълго акулите започват да свързват лодките с храна.
Някои може да твърдят, че това е рецепта за повече инциденти,
аз съм склонен да се съглася с него.
Издърпай я! Спри! Спри, по дяволите!
Не! Издърпай я! Издърпай я!
Извади я! Извади я, моля те!
Кажи ми, не е ли най-великото шоу на Земята.
Стига, не преигравай.
Знам, че дамите, не обичат да са втора цигулка, но...
Утре вечер ще е твоят ред да блеснеш.
Мамка му! Мамка му!
Може ли?
Стига, знам какво си мислиш, но...
шегата е смешна само веднъж.
Ей, ще се дехидратираш
знаеш, че ще имаш нужда от сили по-късно.
Къде е онази борбеност, която видях в теб?
Разкарай се от мен, извратено копеле.
Наясно ли си какво се случва с екосистемата
ако изчезнат акулите?
Тяхната плячка ще се вихри без ограничения.
Но акулите...
Акулите въвеждат ред.
А без ред...
ще цари хаос и...
... по-слабите видове просто
ще правят каквото си поискат.
Господи. Остави ме намира.
Не бях срещала някой, който толкова да харесва звука на гласа си.
Не се сравнявай с акула.
Те са силно еволюирали.
Ти си просто жалък страхливец, който убива жени,
защото мама никога не те е обичала.
Ти си най-нисшият от низшите.
Червей. Дори по-низш от червей.
Ти си токсичният боклук, който плува в океана.
Виждам, че все още не си използвала кофата.
По-добре свиквай.
Нещата могат малко...
да загрубеят.
Не! Издърпай я! Издърпай я!
Извади я! Извади я, моля те!
Хайде...
Ало? Ало?
Помощ! Имам нужда от помощ!
Помощ! Помощ!
Е, поне някой си прекарва добре.
Внимавай с това. Остави това, по дяволите.
Пусни го или дори няма да стигнеш до проклетата кука.
Търсим русокоса бяла жена...
Майло, млъкни! Ей, Тъки!
Мислех, че те няма цяла седмица.
Трябват ми разни неща. - Не е типично за теб да бързаш.
Всичко си има първи път. - Имам нещо за теб.
Ще спреш ли? Имам нещо хубаво за нас.
Вчера, някакъв богаташ
се отби с тъпото си хлапе и тузарска лодка.
Заслужава си, искат да се гмуркат. Казах им, че си на почивка.
Но ето те тук, можем да се възползваме, преди да си тръгнат.
Взех им телефона за всеки случай...
Някъде тук е.
Със сигурност ще изкараш добри пари
и може би малък хонорар за добрия стар Дайваро.
Здравейте! С "Тъкър сред акулите" в момента е затворен,
а вашият капитан е на заслужена почивка.
Моля, обадете се отново след 13-ти и ще ви запозная
с най-неразбраните същества на Земята.
Здравейте! Не съм съвсем сигурен какво искам,
но, бих искал да се чуем.
Благодаря.
Разкарай се.
Какво?
По дяволите.
Благодаря ти. Намери кламер или нещо остро,
с което да ги отключим.
Ще ти кажа как става. Побързай, преди да се върне.
Върви! Извикай ченгетата!
Полиция, пожарна или спешна помощ?
Ало? Полиция, пожарна или спешна помощ?
Поли...
Не ви чувам. Бихте ли повторили?
Помощ!
Г-не, ако имате нужда от помощ, но не можете да говорите,
моля натиснете...
Ти пък откъде се взе?
Тък... добре ли си?
Моузес? - Ехо?
Божичко, какво... - Помощ!
Да нямаш някоя мацка долу, за която не знам?
Мамка ти, Тък!
Господи. Какво му направи?
Моузес! Моузес!
Зеп. - Тук съм.
Прецаках спасителната операция.
Почти успя.
Можеше да съм герой.
Това, че ме откри, е достатъчно геройство.
Едва ли, си се свързал с ченгетата?
Не успях да кажа къде сме.
Защо спираме?
Това е лошо, нали?
Защо си тръгна онази сутрин?
Казах ти. Рано пиле рано пее.
Глупости.
Кажи ми, че не го усети.
По-добре съм си сама. - Никой не трябва да е сам.
Това е само израз. - Не. Не е.
Не ме познаваш. Не... - Познавам те.
Знам, че харесваш Кридънс.
Знам, че...
си в Книгата на рекордите на Гинес за най-много изядени хлебчета за ден.
Знам, че си упорита.
Знам, че си много сърдечна.
И забавна.
Знам...
Не, усещам...
... че не си получила топлота
в живота си, както би желала.
Престани. - За това вечно бягаш.
Защото...
... ти е трудно да се довериш, когато...
всичко, което знаеш, е защо не трябва.
Моузес, сега нямам сили за това.
Не, не можеш!
Реших да включа и следобедна програма.
Боже мой. Кой е този?!
Не!
Чакай, чакай, чакай. Не, той не е турист.
Кара Волвото на майка си, за бога.
Има пари. Помисли над това.
Няма да спрат да го търсят.
Не бъди глупак.
Не!
Моузес! - Помощ!
Помогнете! Не!
Мамка му!
Чакай!
Пусни мен. - Зеп, не!
Моля те! Той не го заслужава!
Колко романтично. Жалко, че съм фен на ужасите.
Мамка му! Мамка му! Спри! Мамка му!
Мамка му!
Не смей да мърдаш!
Стой напълно неподвижен.
Това е бича акула. Най-избиваната в океана.
Има проблеми с гнева.
Не! Майната ти!
Това би трябвало да бие камбаната за вечеря.
Мамка му!
Моля те, не го прави.
Кратка пауза, дами и господа.
Моузес?
Къде е проклетият хеликоптер?
Продължавай.
Мамка му!
Едва ли ще е гладен.
И просто за твоя утеха...
Не бяхте един за друг.
Мекушав е... лепка.
Ти си корава.
Твърда като пирон.
Като мен.
Не съм като теб.
Напротив.
Ти и аз...
... ние сме акули.
Самотни създания.
Оправяме се сами.
Имам чувството, че
шоуто тази вечер ще бъде нещо за цял живот.
Мамка му.
По-добре, че не можеш да видиш това.
Мама акула.
Да, да, да!
Мамка му, мамка му, мамка му.
Не. Мамка му!
Помощ!
Зеп.
Приятелче, едва ли ще искаш да гледаш...
Но дълбоко в себе си... го правиш.
Това е проблемът с нас, мъжете.
Не знаем какво има вътре, докато не се покаже.
И когато се случи, няма как да го върнем обратно.
Сега, някой от вас може ли да ми каже,
защо марлинът е предпочитана риба от спортните рибари?
Някой? Ще ви дам подсказка. Не е заради размера й,
нито заради красотата й.
Заради нея... съпротивата!
Всеки рибар обича да има съпротива.
За да хванеш марлин и да я доведеш право там
до лодката и си помислиш, че я имаш
и тогава, мамка му... Тя отново бяга.
Адски възбуждащо е, човече.
Но рибата не осъзнава,
забие ли се кукичката,
колкото и да бяга,
без значение колко пъти...
тя вече е в лодката.
Играта е предрешена.
Защото за рибата е въпрос на живот и смърт.
Но за рибарите,
е просто следобед, изпълнен със старомодно забавление.
Забавлението не може да продължи вечно.
Рано или късно, марлинът трябва да срещне съдбата си.
Надявах се на това от години.
Бях прав.
Ще направи тези ръчички и крачета като клечки за зъби.
Всички по местата!
И...
Начало!
По дяволите. Мамка му, остани спокойна.
Спокойна. - Спри, спри, спри.
Спри!
Ей! Ела ми!
Махай се! Не е твоята вечер.
Къде си?
Знам, че си там, иначе бичата нямаше да си тръгне.
Не се отказваш, марлин.
Зад теб!
Къде си, марлин?
Уби Дуби, копеле.
Зеп!
Моузес? Хей. Моузес!
Моузес, събуди се. Събуди се.
Моузес, моля те, събуди се. Ей!
Помощ!
Помощ! Помощ!
Помощ!
Моузес! Ей. Мо, събуди се.
Моузес, събуди се. Идва помощ.
Ей. Моля те, събуди се. Моля те. Ей.
Ей, ей. Моузес.
Ей, искам да ти кажа нещо.
Когато казах, че няма нищо за мен на сушата?
Имам теб. Чу ли?
Моля те, събуди се.
Боже мой.
Знаех си.
Превод и субтитри: kini