Аз, Люк Ийстън...
Тържествено се заклевам , че ще подкрепям и защитавам...
...американската конституция...
...и този на щата Ню Мексико...
...срещу всеки враг, външен или вътрешен...
...и че ще запазя вярност и лоялност към Конституцията...
- ...с Божията помощ. - ...с Божията помощ.
ПУСТИННА ЗОРА
- Чудесно. Благодаря. - Няма защо.
Хайде, захващай се за работа.
Агент Рийд, нямаше нужда.
Знам, че цветята не са за корави чичковци като теб,
И така, реших да ги взема вкъщи за жената.
- О, наистина ли? Само се шегувам с теб.
Слушай, приятелю, това е Голди.
Голди, новият шериф.
Люк, това е Голди, тя е на Барнс.
Чичо Барнс и неговата рибка.
Пенсионирането го направи малко странен.
Просто си луд, ако правиш луди неща.
Тай, ще бъде страхотно приключение да работим заедно. Разбира се.
Очаквам го с нетърпение, брато. - И аз.
Добре. Голди, погрижи се за този човек.
„Поздравления, Люк. Блудният син се завърна.“
Радвам се, че се върна. "
Здравей, Джон.
Заместник Рийд, какво имаме?
Байрън Кресман, 36 години,
Аризона
Една огнестрелна рана в главата. - Оставил ли е бележка?
Не, просто празна бутилка, за да удави мъката.
Бил е пиян, когато се е самоубил.
Бурни аплодисменти за шерифа.
- Кой го намери? - Две деца.
Избягали от училище, играели си наоколо.
Преди колко време? Преди около час.
Взех му телефона.
Ще се опитам да вляза.
Ами, добре. Нещо друго?
О, джакпот.
Вземи го, шефе.
Бивша приятелка?
Познаваш ли я?
Не.
Ще го сложиш ли в торбичка?
И нека се обадим на Макгроу да тегли колата обратно.
Когато приберат тялото.
Това е неловко. Съжалявам.
За съжаление, работилницата затвори преди осем години,
но ще извикаме кран, шефе.
Мамка му.
ЛЮК: Получих визитката ти. Може би блудният син ще дойде?
Чичо Барнс: Разбира се. Идвам.
- Чичо Барнс! - Люк.
Проклет да си.
Чудех се кога ще се отбиеш?
Е, ето ме и мен.
- Тоест...? - Да, разбира се.
- Може ли? Разбира се.
Няма такъв в Лос Анджелис.
- Не пия, помниш ли? Мамка му.
Колко време мина?
3785 дни, но кой брои?
Уау, това е адски дълго време.
Гордея се с теб, синко.
Благодаря.
Майка ти научи Шайен на тази рецепта, преди да почине.
Вярно е.
А видя ли се с Шайен?
- Още не. По дяволите, вие двамата бяхте гаджета от детството.
Мислех, че до този момент ще си женен и ще имаш деца.
Всички го вярваха.
Да. Сложно е...
Големият град не те е направил по-умен, това е сигурно.
Леле, какъв аквариум!
Сега разбирам рибата.
Те са единствени по рода си.
Тези риби са специални.
Говоря с тях и те ме слушат.
Много е терапевтично.
Щом казваш, чичо Барнс.
Ако ти така казваш.
Какъв ще бъде шерифът?
Люк?
Ами, в участъка е лудница.
Днес имах един случай.
Радвам се да те видя отново.
Да, хубаво е да се върна.
Цял век не съм идвал тук.
Госпожа Родригес все още ли готви?
Да, разбира се, както в добрите стари времена.
Добро утро, бабо.
Мога ли да ви помогна?
Аз съм, Люк.
Лукас?
Ти ли си, сине мой?
Влизай.
Как си?
Виж се.
Казват, че вече си господин Шериф-началникът.
Не знам за това.
Харесва ми това, което си направила с мястото. - Джони...
Като едно време, вие, сополанковци, бягахте
по улиците и идваха за моите емпанади.
Липсват ми.
Да, хей, трябва да говорим с Едуардо.
О, Боже мой.
- Пак ли? - Искаме да говорим с него.
Идваш да го арестуваш ли?
Само няколко въпроса. Това е всичко.
Добре, синко. Ще го събудя.
Благодаря ти.
Скъпи?
Казвам ти, че не спи. Той няма да спи.
Сигурен съм, че все още се възстановява от последния си запой. Нека аз се погрижа. Добре?
Какво има?
Някой те търси.
Какво, по дяволите, искаш този път? Аз съм чист.
- Аз съм с офицер от надзора. - Да, знам.
Просто ми е любопитно да знам какво готвиш в бараката.
Имаш ли заповед? - Хей, хей, Лало.
Аз съм Люк. Помниш ли ме?
Идвах, когато беше малък и играехме баскетбол.
Помниш ли ме?
Ти не ме познаваш, по дяволите!
Лало, моля те.
Тези глупаци просто се опитват да ме заключат.
По-добре се махайте от къщата ми!
Виждал ли си това хлапе?
Не, не съм го виждал.
Той ни каза, че е дошъл тук преди два дни, за да купи наркотици от теб.
Това момче почина в спешното заради тези глупости.
- Говорете с тези, които са му го продали. - Ти ми обеща.
Лъжат, бабо. Не продадох нищо!
Лало, успокой се.
- Това е истината! - Не го прави.
- Аз съм! Хей!
Хей! Лало!
Лало, Лало!
Лало!
Хей! Лало!
Лало, не...
Не прави това.
- Хвърли пистолета. - Не искам в затвора!
- Просто искам да поговорим. Този глупак се предозира сам, приятел.
Не съм го насилвал.
Вярно е.
Добре, не е твоя вината.
Само...
Просто искам да поговорим. Сега излизам.
Не стреляй.
Помниш ли ме?
Аз съм Люк. Помогнах ти с математиката.
Просто свали пистолета.
Искам просто да поговорим, става ли?
Мамка му.
По дяволите, човече.
Какво направи, а?
Ти си нещо друго, Люк.
Нямаш и седмица и виж как оплеска нещата.
Мамка му. По дяволите.
Шерифе.
Мамка му.
Приемна къща за жени на Бродуей
Здравейте, добре дошли.
- Как се казваш? - Николи.
Николи, искаш ли да поиграеш в нашата игрална зала?
Шерил?
Спокойно.
Спокойно, тук си в безопасност.
Гаджето ми не трябва да знае, че съм тук.
Той няма да знае. Как се казваш?
Лора.
Лора, не е нужно да се тревожиш.
Всичко ще бъде наред.
Ще се погрижим за процедурите, ако желаеш.
Ти не го познаваш. Има много лош нрав.
И ще ме чака у дома тази вечер.
Ще ме удари отново, ако не съм там.
Дошли сте на правилното място,
и можете да останете колкото е необходимо.
Шерил,
Ще помогнеш ли на Лора с документите?
Оставям те в добри ръце.
Трябва да отида в клиниката. Ще се видим утре.
Всичко е наред.
Чакай. Ще почистя раната.
Д-р Гомес ще го прегледа веднага.
Д-р Гомес?
Да, Шайен Гомес.
Люк Ийстън.
Доктор Шайен Гомес.
Не се изненадвай толкова.
Не, не, това е... това е...
Дали е... Радвам се за теб.
Ти продължи напред и го направи.
Ами, отне ми известно време.
Хей, гордея се с теб.
Боже, исках да ти се обадя, откакто се върнах,
но в работата вече е лудница.
Да, знам, че сега си шериф.
Да.
Какво нещастие за Едуардо.
Това хлапе винаги се забърква в неприятности.
Да.
Как е г-жа Родригес?
Добре. Много е коравосърдечна.
Да, така е.
Защото не е лесно да се грижиш за такъв внук.
Не изглежда чак толкова зле.
Само една драскотина.
Така е по-добре.
Изглеждаш добре. Не си остаряла нито ден.
Ти самият не изглеждаш чак толкова зле. Животът в големия град ти се отрази добре.
Не съм толкова сигурен.
Чувствах се като риба на сухо.
- Не мисля, че се вписвах. - Какво говориш?
Винаги си бил най-популярният.
Ти се вписваше навсякъде.
Сериозно говоря.
А ти? Какво направи?
Сега върша много доброволческа работа в приюта за жени.
Отвори врати преди година.
Ако има нещо, с което да помогна, обади ми се.
Благодаря.
Еми, това е всичко.
Върни след две седмици.
Съжалявам. Сега трябва да тръгвам.
Чей, просто исках да се извиня за грешките, които направих тогава.
- Сега не е моментът. - Да.
Знам, знам, знам.
Бях толкова объркан от случилото се. Не знам...
Тръгна си, без да кажеш и дума.
Поне можеше да ми се обадиш или нещо подобно.
- Чей... Отне ми известно време, за да се получат нещата...
Сега съм друг човек.
Наистина, и никога не бих те оставил така...
Като какво?
Мога ли да ти се обадя някой път?
Ще помисля за това.
Да.
Благодаря. Добре.
Клоуи? Татко си е вкъщи. Здравей, момиче.
Да видим. Какъв ден е? Помниш ли?
Ден 3785 е. Не, 86.
Как се чувстваш? Искаш ли агнешкото? Телешко?
Вчера яде агнешко, Какво ще кажеш да хапнеш малко говеждо месо днес?
Видях Шайен.
Тя е моята лекарка.
Готов ли си? Усещаш ли миризмата?
Както винаги.
Надявам се, че се чувстваш по-добре.
Благодаря. Радвам се да те видя.
Хайде, момиче. Клоуи!
Време е за сън.
О, да. Целувки за лека нощ?
Нямаш и седмица и виж как оплеска нещата.
"Ликьор плюс".
Да видим... „Комп Кичър.“
Хей, шефе.
Кажи ми, че успя да влезеш.
Да, влязох.
- Как? - Виж...
- Всеки си има тайни, шефе. - Хайде де.
Празно е.
Да, прегледах всичко в него. Но бяха изтрили всичко от мобилния телефон.
Нека опитам едно нещо.
Ето, започваме.
- Как го направи? - Това е моята тайна.
Изтрити файлове.
- Ще трябва да го запомня. - Разбира се.
Да видим.
Защо да изтриваш всичко , ако отиваш на...?
Предполагам, че има информация , която би усложнила живота на някого.
Чакай, чакай, чакай.
Какво ще ми кажеш за това?
Виж.
Това е същото число.
Нека го проследим. - Върви.
Хей, добра работа.
Съжалявам. Затворихме.
Ти си Онестли, нали?
Да.
Шериф Люк Ийстън.
Приятно ми е да се запознаем.
В беда ли съм? - Не.
Не, не, не.
Търся отговори. Това твоята бележка ли е?
Да.
И помниш ли този конкретен чек и човекът, който сте обслужили?
Да, спомням си ги. Беше жена и мъж.
- Чекът е покана. - Покана ли?
Защо е имало покана и кой ги е поканил?
Г-н Морис ми се обади и ми каза.
Г-н Морис. А пълното име на Морис?
Морис Кичър.
Той е един от собствениците на това.
А жената, която спомена? Помниш ли името и?
Не, съжалявам.
Не.
И спомняте ли си нещо друго за тази двойка?
Направили ли са нещо нередно?
Нямам право да казвам. Съжалявам.
Добре. Обикновено не си пъхам носа,
но имаше нещо странно.
В какъв смисъл?
Г-н Морис никога не дава нищо безплатно.
И двамата изглеждаха влюбени.
Защо казваш това?
Едно момиче знае кога един мъж е влюбен в нея.
Да, предполагам.
Спомняте ли си нещо друго?
- Не, това е всичко. - Добре.
Благодаря ви за отделеното време, Онестли.
И ако случайно си спомните нещо друго,
или каквото и да е моля, обадете ми се.
Ето номерът ми.
Шериф Люк Ийстън.
Разбира се. - Благодаря.
Довиждане, красавецо.
Няма синини.
Нищо под ноктите.
Има само една дупка в мозъка и изгаряния от барут
около раната и ръката.
Ниво на алкохол в кръвта: 0,32.
Един входен и един изходен отвор.
Изгаряния от барут по ръката и главата показват, че е самоубийството.
Добре. Благодаря.
Сега, какво прави един счетоводител от Финикс, Аризона
в окръг Роса Сангре?
Дали е дошъл тук специално, за да се самоубие?
Искате ли нещо за пиене?
Ще пия зелен чай. Благодаря .
- Чаша кафе за мен, моля. - Добре.
- Разбрах. - Благодаря.
Хей, благодаря, че дойде.
Има ли причина да избереш това място?
- Помниш ли? - Как мога да го забравя?
Дойдохме на първата ни среща. И си прекарахме страхотно.
Беше отдавна.
Бяхме много добри заедно, Чей.
Докато ти не си тръгна.
Да. Така беше.
Никога не съм спирал да мисля за теб.
О, да.
Вероятно в Лос Анджелис. Винаги си мислил за мен, нали?
- През цялото време. - О, наистина ли?
Липсваше ми тази усмивка.
И напускането беше...
най-голямата грешка в живота ми.
Да те оставя.
- Ето. - А, благодаря.
Готови ли сте да поръчате?
Ъъ, може ли още няколко минути?
- Да, разбира се. - Благодаря.
В името на старите времена.
Добре.
Да започнем отново?
Още ли си спомняш?
Разбира се. Как мога да го забравя?
Толкова добре, колкото и последния път.
Не трябваше да си тръгвам.
И защо си тръгна?
Твърде много призраци.
Да, тормозеха ме и си мислех, че мога да избягам от тях.
Но не.
Първо, родителите ми загинаха в онази катастрофа,
И тогава Сара изчезна...
Не знам, загубих контрол.
След сестра ти, се опитах да те намеря,
Но ти ме блокира.
Да, знам.
Бях празен отвътре
и се чувствах безполезен,
Не можах да намеря Сара.
Не знаех какво да правя.
Исках да помогна, както всички останали.
Но ти започна да пиеш. Всичко отиде на кино и...
Съжалявам. Не беше нужно да го казвам.
Не, не, права си, както всички останали.
Успокой се, Люк.
Направи каквото можеше.
Да.
Да. Вярно е.
Просто не беше достатъчно Винаги си бил достатъчно добър за мен.
Благодаря ти.
Затова, че си каквато си Чей. Благодаря.
Намери ли нещо за Кресман? - Не.
Той е чист. Той беше просто счетоводител.
- Той беше куриер на Морис. Куриер ли?
Така че може би пере пари? А какво ще кажеш за момичето?
Той и се е обадил с мобилен телефон с предплатена карта.
Някаква лична карта?
Не. Доколкото знаем, Алба може да е прякор.
Другият номер, на който се обади в последния ден, беше на адвокат.
Морис Кичър?
Да. Откъде знаеш?
Ако сте си написали домашното, шерифе, ще знаете, че Морис е проблемен човек.
Те вече са отнемали лиценза на адвоката три пъти.
Добре, нека доведем този подозрителен тип за разпит.
Слушам, капитане.
Джони, почакай.
Джон.
Агент Сайтс спри.
Това е заповед. - Какво искаш?
- Трябва да поговорим. - За какво?
Относно това.
- Аз съм този, който го докладва. - Какъв проблем имаш, Джон?
- Ти. Ти си моят проблем!
Писна ми от гадното ти отношение и имаме работа за вършене.
А, забеляза отношението ми, а?
Поздравления, Шерлок.
- Добре. - Не прави това.
Добре. Искаш ли да поговорим?
Ти си измамник, Люк. Ти си измамник.
Винаги си бил такъв, ясно?
Хайде, продължавай, продължавай.
Щяха да те изхвърлят от полицията преди години, ако не бях аз.
Дори в академията нямаше да те одобрят.
Какво общо има това с каквото и да било?
Всичко! Застреля хлапе.
Хлапе. Защото си непредпазлив.
Той насочи пистолет към мен.
Имах всичко под контрол, но ти, големият шеф, трябваше да се намесиш.
Вършех си работата.
Поздравления. Да. Вършеше си работата.
Стрелба и липса на отговори.
Да. Но, хей, ти си изпълнил дълга.
Ако искаше да правиш добро, щеше да използваш това.
Не знам как, по дяволите, се е озовало там.
Та за това става въпрос.
- Защо мислиш, че си го заслужил? О, но ти го направи?
Наистина ли, г-н Полицай от Големия Град?
Ти си просто един пияница с огромен късмет, човече.
Но аз, аз съм бях тук през последните 15 шибани години.
- Ти не разбираш. - Да, прав си.
Не разбирам. Не знам как можеш просто да се справяш с всичко,
и въпреки това ето ме тук, втренчен в новия шериф.
Това ли е всичко?
Един ден ще ни убиеш.
Знаеш ли? Вярно е.
Прецаквам всичко,
Но се старая да го правя добре.
Да, бях алкохолик.
Десет години съм трезвен и се боря с това всеки ден.
Не знам защо ми дадоха тази работа,
но правя каквото мога.
И, Джон, не мога да го направя без теб. Ясно?
Така че, моля те, просто ми помогни.
Винаги измисляш нещо.
Не, това не е трик. Казвам го от сърце.
Точно за това говореше.
Ще видим.
Добро момиче.
Да, обичам те.
Иди да играеш.
Какво се случи? Защо не направи доставката?
Нещо се случи.
Къде са парите?
На безопасно място.
Клиентите са много ядосани!
Имам парите. Къде искаш да се срещнем?
Ще се свържа с теб.
Джон,
Нова задача.
Морис.
Изпрати кола да го вземе утре. Доведи го.
Само не го притискай, става ли?
Нуждаем се от информация.
Знам какво правя.
Г-н Морис.
Седнете.
Аз съм шериф Люк Ийстън.
- Какво искате, шерифе? Просто искам да си поговорим малко.
Няма да кажа нищо.
Знам си правата.
Добре. Да, разбира се. Тогава ще започна аз.
Не знам за какво говориш..
Не?
Ще освежат ли пет милиона паметта ти?
Нов съм тук, но съм сигурен
че собственикът на тези пари иска да си ги върне.
Къде е Кресман?
Байрън Кресман?
Той е мъртъв.
Какво?
Да, знам.
Наистина исках да го попитам за какво са парите, но очевидно не мога.
Затова очаквам да ми помогнеш.
Кажете ми, защо счетоводител в Аризона
е преминал границата с чанта пълна с пари?
Той беше някой, когото аз наех, той беше никой.
Куриер за вземане на пакет и доставянето му на анонимен клиент.
Трябват ми тези пари.
Семейството ми е в опасност.
Знаете ли коя е тази жена?
Просто някакво момиче, с което Кресман се чукаше.
Знаеш ли къде е сега?
Не.
Имам идея. Виж.
Това достатъчно ли е?
Е, нека да обсъдим това.
Имаме самоубийство, убийство
и имаме много скъп пакет.
И кое е най-хубавото от всичко?
Ти беше последният човек, на когото Кресман се обади.
- Искам адвокат. Искаш адвокат.
Адвокат. Той иска адвокат.
За кого бяха тези пари?
Отговори!
- Мамка му. - За кого бяха тези пари?
- Не може да се контролира. - Не знам!
Кой е това?
Кажи ми кое е момичето!
- Отговори! - По дяволите, Люк.
Той има информация, от която се нуждаем. - Добре.
Добре, успокой се.
Морис, Морис, Морис.
Знаеш ли, ако бях на твое място, просто щях да започна да говоря,
защото, знаеш ли, избягвай големия човек.
Трябва да го обвиним в съучастие в престъпление.
Престъпление ли?
Да, смъртта на момичето.
Не можеш да направиш това. Не убих никого.
Може би. Но докато потвърдим това,
вече ще се разпространи мълвата , че те разследват за убийство.
Ако случайно някой от партньорите ти е замесен,
това може да означава проблеми за теб.
Не можеш да направиш това. - Прочети.
Арестувайте, г-н Морис.
Какво?
- Да, знам. - Само за момент!
- Чакай!
Освен ако нямаш нещо да ни кажеш. - Да.
Добре, добре. Добре, значи,
на кого трябвало да даде тези пари Кресман?
Дейнс.
Джак Дейнс.
Защо това име ми звучи познато?
Не искаш да знаеш.
Просто стой далеч, ако знаеш кое е добро за теб, шерифе.
За какво бяха парите?
Не знам.
Аз съм посредник.
Организирам само куриери. Те доставят пакети на моите клиенти.
Не задавам въпроси.
И какво беше различното в този случай?
Кресман не се появи на мястото за оставяне на пакета,
и те ми се обадиха.
Добре. Сега ще се обади на Дейнс.
- Уговори друга доставка. - Не мога.
Ще ме убие, ако разбере, че е капан.
Обади се.
Трябва да отговоря.
Скъпа, не можеш да му позволиш да ти причинява това повече.
- Какво става, Чей? - Лора, това е шериф Ийстън.
- Той дойде да ти помогне. - Здравей, Лора.
Гаджето и я преби отново.
Той я малтретира от години.
Лора,
Трябва да подадеш жалба в полицейското управление.
Не мога да направя нищо
освен ако не го докараме и не повдигнем обвинения.
Можеш ли да направиш това?
Не мога. Той ще ме нарани отново.
След това ще ти намерим постоянно място за престой, става ли?
Не мога да направя това точно сега.
Лора, моля те.
- Съжалявам. - Не се прибирай вкъщи.
- Да я последвам ли? - Не.
Съжалявам.
Всичко, което можем да направим, е да се молим да не се прибере с него у дома.
- Знаеш ли как се казва гаджето и? - Тя не ми каза.
Съжалявам, че те забърках във всичко това.
Чей, дойдох да ти помогна.
Вършиш чудесна работа, чуваш ли ме? Ела тук.
Морис: Даниел Стоун. Колбърн Стрийт, 409
Кой си ти?
Кой съм аз ли?
Човекът с парите.
Къде е Кресман?
Проблеми с момиче.
Хвърли чантата тук.
Какво ще кажеш да разменя тази чанта за информация?
Какво ще кажеш да те застрелям и да взема чантата?
Можеше.
Ти убиец на полицай ли си?
Нямам време за това.
Така че имаш време, докато стигна чак до там да задаваш глупавите си въпроси,
и тогава аз вземам парите.
Какво знаеш за момичето, с което Кресман е излизал?
Нищо. Следващ въпрос.
- Мога ли да ти покажа снимка? - Вече идвам.
Познаваш ли я?
Не.
Времето изтече.
Дай ми шибаната чанта.
Кучи син. Провери го.
Той ни прецака.
Знаеш ли какво? Аз съм убиец на полицаи.
Убий го!
Как разбра, че ще бъда тук? Чух го на скенерите.
Имаше поне петима от тях.
- Може би убих двама или трима. - Можем ли вече да се обадим на ФБР?
Няма време за това.
Не знаем мащаба на това.
Също така, участието на Морис не е добър знак.
Защо?
Знаеш ли какво? Шериф Пайкс зададе същия въпрос.
Твоя предшественик.
Той задаваше твърде много въпроси, задълбочаваше се твърде много, и изчезна безследно.
И така...
Хей, всички пътища водят към Морис.
Трябва да разбера кое е момичето.
Защо, човече? Защо ти пука за момичето?
Синко, ти вече преживява нещо подобно.
И не мога да си представя през какви гадости преминаваш.
Просто спри тази лудост, преди да се самоубиеш.
Не можеш да продължаваш да се самообвиняваш.
Вижте, трябва да доведа това докрай, хора.
Да, разбира се.
Разбира се.
Да?
Много хора те гледат, Люк.
Ликвидира един от най-добрите ми хора и все още държиш парите ми.
Не се опитвай да ги задържиш.
Кой си ти?
Мъжът, който ще те убие, ако не си върна това, което е мое.
Г-н Дейнс?
Значи си чувал за мен.
Виж, не ме интересуват парите ти.
Така че, ще ти благодарен , ако ги върнеш възможно най-скоро,
и с удоволствие ще платя таксата ти , когато ги доставиш.
- Разбира се.
- При едно условие. - О, аз не преговарям, Люк.
И още по-малко с опитни шерифи като теб.
Нямаш си представа колко много купих като теб.
Донеси чантата сутринта
или ще бъда принуден да дойда и да я взема лично от теб.
Дейнс.
Да, какво бижу.
Така се справяме с плъховете.
Дейнс, какво искаш?
Въпреки че бих искал да кажа, че идвам да се насладя на атмосферата,
разбира се, това не е така.
Тук съм, за да ти предложа работа, Крафт.
Вече имам работа.
И много дългове.
Вече ти казах, че ще ти платя.
Тази работа ще изчисти дълга ти.
100 процента?
Целият дълг.
- Слушам те. Трябва да вземеш един пакет.
- Какво има в пакета? - Сериозно ли говориш?
Трябва да ми донесеш пакета, и убий онзи негодник, който ми го взе.
Защо аз?
Защо не е твоята голяма горила тук?
Седни си, преди да съм те приспал.
Хайде, момчета. Хайде да не се цапаме чак толкова заради това.
Направи тази малка работа
и ще добавя още 50 000,
когато доставиш пакета и ми донесеш главата му.
Кой е човекът?
Има ли значение?
Сделка.
Умен човек си Крафт.
Бойд ще ти даде подробностите.
Вярваш ли на този негодник?
Не.
Но това е консуматив, Бойд, ти не си.
За какво беше това, чичо Езра?
Всичко наред ли е?
Да, добре съм. Добре.
Готов ли си да се намокриш, хлапе?
Ами, не знам.
Какво трябва да направя?
Винаги си искал да бъдеш престъпник, да печелиш пари.
Това е твоят шанс.
Или можеш да седнеш тук
и да си останеш без пари до края на живота си.
Да.
Да, добре.
Наздраве за това.
Хайде, момче. Можеш да довършиш останалата част от това.
И се приготви да ме придружиш.
Агент Рийд?
Добре, разбрах те.
Ще се срещнем там.
Защо трябва да копая?
Една лопата. Не открихме повече.
Ти си просто толкова добър в това, нали знаеш?
Невероятно..
По дяволите.
Да. Намерихме момичето.
Г-н Карийо иска да те види.
Кой е г-н Карийо?
Шефът.
Не се тревожи. Той просто иска да поговорите.
Ще ми го върнеш.
Г-н Ийстън, продължете.
Моля, седнете.
Имам ли избор?
Всички имаме избор, шерифе.
Нека се представя.
Казвам се Фернандо Карийо
и аз ръководя картела Хуарес.
Това е нещо далеч от твоята територия, нали?
Да.
И не.
Куче!
Сега не си от онези вегани, нали?
Защото нека ти кажа нещо.
Пържолите тук са невероятни.
Въпреки че нищо не прилича на печеното месо в моята страна,
но както може би се досещате,
на моята позиция имам голям бизнес за внос-износ.
И в работата си трябва да прекося границата от време на време да се преминава границата,
за да почиствам бъркотията.
Какво общо има това с мен?
Имаш нещо , което ми принадлежи.
Моля, продължете.
Можете да ядете и да говорите.
Ще го приема като лична обида, ако не ядеш с мен.
Изглежда имаме общ познат. Морис Кичънър.
Морис.
Той е мой посредник в някои фирми тук.
Поне беше такъв, докато той и Дейнс не решиха да ме окрадат.
Като две алчни прасета,
те искаха повече.
Опитаха се да платят за стоката ми с моите собствени пари.
Какъв вид стока?
Какво мислиш, че продавам, шерифе?
Мексикански бонбони?
Да видим дали разбирам.
Те купуват вашите стоки
с изпраните пари, които са откраднали от теб.
Той работеше с куриера.
Кресман.
Познаваш ли го?
Знам, че е мъртъв.
Имаше пари, които ми принадлежаха.
Но както всички останали, той стана алчен и глупав.
Глупав ли?
Той всъщност се опитваше да открадне парите от Дейнс, които Дейнс крадеше от мен.
Защо би рискувал това?
Той се влюби в едно от момичетата ми.
Алба.
Едно от най-добрите ми момичета.
Прибрах я, когато беше малка, за да се грижа за нея.
И след всичко, което направих за нея.
Тя никога не обичаше да се проституира,
и убеди Кресман да вземе пари, моите пари,
и след това да избяга с нея.
Какво се случи с нея?
Не можех да и позволя да се измъкне.
Тя искаше да излезе.
Така че я пуснах навън....
завинаги.
Защо ми казваш това?
Ще ми върнеш парите и ми помогни да се отърва от Дейнс.
И ще те оставя да живееш.
И какво те кара да мислиш, че ще работя за теб?
Ами, както казах преди,
всички имаме избор, шерифе.
Ще ти се обадя утре, за да се уговорим.
Сега, Перо.
Пистолетът.
Да.
Идвам.
Да? Какво става?
Намерихме я.
Сара.
В плитка яма.
Ще направят аутопсия, но смятат, че са я задушили.
Съжалявам.
Моята Сара?
Да.
Съжалявам.
Къде е тя?
Тя е в моргата.
Мамка му.
Имате време.
Много съжалявам.
Трябваше да отида с теб.
Трябваше да бъда там.
Те мислят, че са я задушили.
Чичо Барнс: Трябва да дойдеш веднага.
Люк: Тръгвам.
Чичо Барнс!
Люк.
Не пипай този пистолет, синко.
А шерифът?
Кой си ти?
Аз съм колекционерът.
Имаш нещо, което искаме.
Те искат парите, Люк.
Не го усложнявай, шерифе.
Дай ни парите и
ще ви пуснем двамата.
Нямам ги в себе си.
И къде са?
На сигурно място.
Хей. Добре.
Ще те заведа до там, става ли? Хайде просто да застреляме този стар каубой тук.
Бърни, казах ти да млъкнеш.
Грижа се за теб. Хайде де.
Сега ще ни заведеш при парите или ще те убием.
Добре, добре.
Само на няколко мили оттук.
Добре.
Ще отидем с колата ми.
Добре, да отидем до колата ти.
Сега.
Никой не трябва да умира, синко! Просто ни дайте парите.
- Барнс, добре ли си? - Да, да.
Колата пали, момчето ми!
Хайде.
Здравей, чичо Барнс.
- Добре ли си? - Да.
Това е само драскотина.
Искаш ли да ти сложа превръзка?
О, не, по дяволите, ще се оправя.
- Разбра ли нещо? Беше кола под наем, фалшиви табели.
Не мога да те пусна да се прибереш, докато това не се разреши.
О, глупости. Те преследват теб, не мен.
Не ги интересува кой ще пострада.
Единственото ми предимство са парите и засега са в безопасност.
Ами, може би да ги върнем и да приключваме с тези глупости. - Не мога.
Хей, Чей, направи ми услуга.
Вземи чичо Барнс за няколко дни. Отиди в Лос Анджелис.
- Имам контакти там. - Не, не, не.
- Няма да бягам като... Да, чичо.
Ти беше там. Видя какво се случи.
Трябва да направя това сам. Няма да те изложа на опасност.
Мога да ти помогна.
Не, не можеш. Чей...
Направи го за мен, става ли?
- Добре. - Благодаря ти.
Мога ли поне да се върна у дома, да взема няколко неща?
Не, не можеш.
Да.
Нека е бързо, става ли?
Ще бягам по-бързо от заек с горяща опашка.
Ще изпратя заместник-шериф Рийд с теб. - Каквото пожелаеш.
Заместник Рийд.
Трябва да премине на безкофеиново кафе.
Да, на мен ли го казваш.
Добре.
Не се тревожи.
Няма да го нараня.
Просто искам парите си и да се погрижа за Дейнс. Това е всичко.
Казах, не се тревожи, добре?
Мамка му.
Остави телефона.
Мъж на около 50 години, покрит с татуировки с 20-годишен помощник.
Какво?
Не си играй игрички с мен.
Двама мъже дойдоха за мен.
Те част от екипажа на Дейнс ли са?
Не знам дали са част от екипажа на Дейнс, но мисля, че знам кои са.
Добре. Обади се на Дейнс.
- Не, аз... - Обади му се.
Професията е гадна.
Мислиш ли, че не знам това?
Дай ми телефона.
Морис?
- Добро утро? - Дейнс, аз съм шериф Ийстън.
Свържи ме отново с Морис.
Не, млъкни и ме слушай.
Ще ти дам парите в замяна на информация.
Хайде да не правим това по телефона.
Хайде да се срещнем лично.
Хотел „Олд Гранд“.
И донеси парите ми.
Телефонът ми?
Подписа смъртната си присъда, шерифе!
Клоуи?
Ето те и теб.
Е, спокойно, спокойно.
Да тръгваме.
Хей, Барнс, тръгваме си. Побързай!
Вече тръгвам.
Искам да ликвидираш този кучи син веднага щом имаш парите.
Да не напуска хотела ми жив.
Не го пропускай, Бойд.
Успокой се, шефе.
Барнс! Шайен?
Какво се случи?
Чух я да крещи и след това загубих съзнание.
Крафт хвана Чей.
Дейнс.
- Кучи син, кълна се... - А, шерифе?
Ако я нараниш, ще те убия!
Ех, хей, хей...
Имах нужда от застрахователна полица. Така че да не правиш нищо глупаво.
Имам парите!
Е, не е нужно да се притесняваш.
Както ти обещах, аз съм в хотел „Олд Гранд“.
Ела след час или...
Знаеш останалото.
Мамка му.
Какво ще правиш?
Какво, по дяволите, става?
- Хванаха я, Джон. - Кой?
Шайен. Дейнс я взе.
- Мамка му. - Аз ще я доведа.
Да.
Момент.
Хайде.
Хотел „Олд Гранд“.
Разбрах.
Тази вечер ще се забавляваме.
Ще си взема парите и ще извадя този трън от петата си.
Седни.
Ти не познаваш Люк.
Ще дойде за теб.
Да, разбира се.
Дейнс има армия, която го чака.
Но няма да го спре.
Виждала ли си оръжията, които Дейнс има?
Да. Прав си, чичо.
Тази кучка просто се опитва да ни обърка главите.
Чу ли, кучко?
Гаджето ти е едно мъртво копеле.
Това беше една адска нощ, човече.
Хей, имам парите на Дейнс.
Ето, вземи ги. Ще бъдеш герой. Ох, съжалявам, човече.
Жалко.
Ще си остана така.
Къде е момичето? Къде е?
Къде я заведоха?
- Мога да продължавам така цяла нощ. - Къде е момичето?
Трети етаж, в края на стаята.
Виждаш ли? Не беше чак толкова трудно.
Върви за нея.
Боже!
Какво беше това?
- Стой тук. - Къде отиваш?
Остани тук с нея. Разбра ли?
Седни.
Тази твоя малка приятелка.
Да, тя вече е мъртва.
Пристигаш много късно.
Мамка му!
Хей!
- Дойде за мен. - Разбира се. Хайде.
Вижте кой е.
Човекът на момента.
И трябва да взема тези пари, преди да те убия.
Тези пари ме карат да се чувствам зле.
Е, вече сме двама!
Признай си го, шерифе. Свърши се.
Щом така казваш.
Здравей, голям човек.
Къде са ми парите, Люк?
Ти ли си, Фернандо?
Трябва да защитя инвестицията си.
Много глупаво от твоя страна да сключваш сделка с Дейнс.
Не ме интересуват парите.
Не са твои.
- Къде са? - Как разбра, че съм тук?
Знам всичко.
Искам си шибаните пари, шерифе!
Това не са твоите пари, Дейнс!
Дейнс!
Шайен.
Дейнс!
Добре, глупава кучко.
Това можеше да бъде толкова лесно. - Не се тревожи.
Не се тревожи.
Добре. Добре.
Просто исках шибаните си пари. Движи се! Хайде.
Дейнс!
Хайде, движи се.
Дейнс!
- Дейнс! - Шерифе!
Не ме карай да убия приятелката ти.
Ти си ми бил голяма досада.
Поне ми донесе парите.
Всичко е там, нали?
А сега я пусни.
Ето каква е сделката:
Остави чантата и си тръгни.
Тогава ще я пусна.
Не искам да я нараня. Просто искам парите си.
Добре.
Не прави никакви глупости.
Добре.
Много добре, герой.
Бъди добро момче.
Не спирай.
Хей, докато си там долу.
- Хвани я! - Не!
Здравей, Дейнс.
Имахме споразумение.
Дай ми шибаните пари, които открадна, задник.
Това са моите пари.
Твоите пари? Хей?
Твоите пари?
Чей, хванах те! Хванах те.
Довери ми се.
Хайде, хайде, хванах те.
Довери ми се.
Пусни се, държа те.
Мислех, че те загубих.
Хайде.
Спри точно там!
Сигурно се шегуваш.
И сега какво?
Не мога да те пусна да си тръгнеш.
Ти уби сестра ми.
Сестра ти ли?
Момичето, което наричаш Алба.
Ти ми я взе.
Нямах представа.
Беше просто бизнес.
Ти я отвлече.
Ти я принуди да се занимава с проституция.
Ти я уби.
И после я погреба,
като парцалена кукла.
Никога не съм възнамерявал тя да умре.
Имах си заповедите.
Заповеди ли?
От кого?
Чичо Барнс?
Този негодник щеше да те убие.
Казах ти, че ще те наглеждам, момче.
Как разбра къде съм?
Защото те последвах.
Да тръгваме.
Той уби Сара.
Той каза, че само е изпълнявал заповеди.
Той беше лидерът на картела.
От кого ще приема заповеди?
Как е знаел, че ще бъда тук с парите?
Сигурно са те следили , предполагам.
Не, нямаше опашка.
Щях да знам.
- Как разбра, че ще бъда тук? - Чух го на скенерите.
Ти си бил.
За какво говориш?
Това е твоя работа.
Хей, Люк...
Ние имаме парите. Хванахме лошите.
Поздравления, шерифе. Свърши добра работа.
Фернандо работеше за теб.
Люк, ти се изправи срещу двама опасни престъпници.
Ти си герой.
Ти не си онзи пияница, какъвто напусна окръга преди години.
Послушай ме.
Чуй ме, остави го.
- Защо го уби? - Той беше опасен
Истината, Барнс.
Много добре, наистина.
Истината е, че Фернандо не можеше да се справи сам.
И аз трябваше да го направя заради него.
Той не е единственият мафиотски бос в Мексико.
Ще ми трябва някой, който да управлява нещата вместо мен тук.
Мога да те включа, както направих с него.
Това никога.
Копеле! Защо не можа да го оставиш на мира?
- Защо, Барнс? - Защо, защо, защо?
Защо се прави всичко на този свят? Заради алчността.
Какво казват някои хора? „Алчността е нещо добро.“
Това е моят окръг, аз го притежавам,
И ти прецака моите пари.
Защо винаги става въпрос за пари?
А животът на Сара? Това не се брои ли?
Обичах Сара.
Докато разбера, че Фернандо я е имал, тя вече беше много зле:
пристрастена и проституирана.
Едва не убих Фернандо за това, което направи!
Все още има изход за теб.
Не е нужно да правиш това.
О, наистина ли?
Просто се предам на теб, а?
И тогава какво?
Да прекарам остатъка от живота си в клетка като животно?
Не, Люк.
Не мога.
Мамка му.
Барнс Ийстън,
арестуван си.
Имаш право да мълчиш.
Кучи син.
Отне ти доста време.
Да, добре.
Благодаря.
За подкрепата.
Лора, дай ми една бира.
Лора, една бира!
Съжалявам. Забравих да купя.
Забрави ли?
Колко пъти ти казах вчера, че ни свършват парите?
Съжалявам.
Съжаляваш ли? О, хайде де.
Остани тук.
Какво?
Гадняр!
Какво, по дяволите, чакаш? Обади се в полицията.
Аз съм полицията.
Джоуи Еспосито, арестуван си за заплахи и нападение.
- Какво си казала? Заместник Фалкон,
прочетете му правата.
Лора, моля те. Не им позволявай да ме вземат.
Свърши се, Джоуи.
Вече не мога повече.
Лора, съжалявам, не исках да го направя.
Не искам да отида в затвора!
Много ви благодаря, шерифе.
Не знаех какво да правя. Бях толкова уплашена за дъщеря ми и за себе си.
Просто си върша работата.
Изглежда си получила някаква поща.
Не знам. Чакай, скъпа.
Давай. Отвори го.
Боже мой. Не може да е мое.
Пише името ти.
Може би големият човек горе иска да имаш ново начало.
Да започна отново?
Това е нов живот.
Това е... Благодаря ти много.
Благодаря ти.
Една страхотна майка го заслужава.
Да?
Това за мен ли е?
Много ти благодаря. Мога ли да имам това?
Благодаря ти, Николи.
Чао, чао.
Добре. Бъдете здрави. Ще се видим из града.
Благодаря ти.
- Готов ли си? - Всичко е готово.
Хайде, ще го вземем.
Това е твое.
Ами, много ти благодаря.
- Стои ти добре - Да. Щом казваш.
Пазя ти гърба, шерифе. И аз твоя.
Успех.
О, хей, мисля, че си забравил рибката си.
Голди е изцяло твоя сега.
Прости ми, Сара.
Обичам те и винаги ще те обичам.
Съжалявам, че не бях там, когато най-много имаше нужда от мен.
- Добре ли си? - Да.
Сбогуването винаги боли.
Това е много вярно.
Можем да останем.
Не, не.
Готов съм да затворя тази глава. Повярвай ми.
Да ти повярвам ли?
Както винаги, Чей!
Превод - Иво Иванов Тодоров