Документите, моля.
Продължавай. - Благодаря.
С теб на две.
Къде са парите?
Вече ти е платено изцяло. - Сделката се промени.
Искам всичко.
Дай парите на човека.
Не мисля така.
ДЯВОЛЪТ
Аз ще отворя.
Хей, невидимият татко.
Здравей, татко.
Липсваше ми много днес. - И ти.
Как премина денят ти?
Обичайното. - Обичайното ли?
Хей, бебчо.
Добре.
Ще имам тук парти следващата седмица с няколко потенциални бизнес партньори
и бих искал да присъстваш.
Трябва ли? - Да.
Не, не! - С кого говориш?
С никой. Не! Татко!
Фелипе. - Не, не.
Фелипе? Бащата съм на Елиза.
Не го слушай. - Чуй ме хлапе.
Каквото и да й причиниш, аз ще го причиня на теб.
Чао.
Майка ти беше толкова добра в тези неща.
А аз не съм. И ти го знаеш.
Хей, бебчо, почакай.
Да... мога да видя, че си пещерен човек.
Да, аз съм най-лошият.
И това винаги помага да съм заобиколен от красавици като теб.
Значи няма да съм там заради мозъка си?
Да. - Или острият ми като бръснач ум.
Да, би ги довела.
Да, само че без да ги използваш, нали?
Това означава ли "да"? Това "да" ли е?
Разбира се.
Но ще си ми длъжник.
Дължа ти целия си живот.
Чао, Карлос.
Добре, сър. Време е да затваряме.
Опитвала ли си тази торта?
Харесва ми много.
Ще си взема парчето, което остане, за в къщи.
Опитвала ли си тази торта? - Не.
Не и днес, сър. Не и тази.
Направи ли си подарък тази седмица.
Алекс? - Съжалявам, сър, но трябва да затварям.
Седни.
Чуй ме.
Трябва да се научиш да си правиш подарък веднъж седмично.
Животът е по-къс, отколкото си мислиш.
А малките неща са нещо, имащо реално значение.
Моля те, не ме наранявай.
Отвори.
Добра ли е?
Благодаря ти, Алекс.
Вдигни си ръцете! Национална полиция!
Какво става?
Той вкара нож в устата ми.
Добре, но нарани ли те?
Това не е ли достатъчно?
Излез.
Веднага!
Защо го остави да си върви?
За какво мога да го арестувам?
Благодаря, че дойде. Не знаех на кой друг да се обадя.
Всичко е наред.
Но ти казах, че не можеш да работиш сама в този квартал.
Мога да те заведа у дома, Алекс.
Пусни чистачките.
Не, не, не...
Мамка му.
Помогнете ми!
Ти се провал,
пукнатината в бронята.
Ти си отворил вратата и тя е била отвлечена.
Кой беше той?
Не знам. Беше някакъв бездомник.
Как изглеждаше?
Не можах да видя лицето му.
И очакваш от мен да повярвам, че един бездомник,
чието лице не си могъл да видиш,
пресича улицата от местната столова
и решава сам да се справи с двама въоръжени бодигарда.
И отвлича дъщеря ми без причина, копеле такова!
Искам всеки проклет бандит...
мошеник...
Курви, бандити, и всякакви изроди по улицата
да бъдат мои уши и очи.
Една значителна сума.
Искам си я обратно веднага! Веднага!
Спри! Спри!
Спри колата!
Хей, спри да бягаш!
Помощ! - Искам само да поговоря с теб!
Спри да бягаш!
Хей, спри да бягаш!
Добре, успокой се. Ще спреш да бягаш, нали?
Говориш ли английски?
- Да.
Жадна ли си?
Няма да го пия. Опитваш се да ме дрогираш.
Не се опитвам да те дрогирам. Ето ти я, ако я искаш.
И никъде няма да бягаш, нали?
Аз просто...
Искам да видиш нещо.
Виждаш ли това?
Погледни. Добре.
Погледни я.
Бяхме приятели с майка ти.
Беше преди да се родиш.
Поздравления.
Но точно сега си похитител психопат.
Затвори ме в багажника на колата си! Шибан лунатик!
Успокой се, успокой се. Не съм тук, за да те нараня.
Не ти вярвам.
Можеш да ми вярваш. Погледни ме.
Майка ти... ме изпрати тук, за да те взема.
Глупости.
Майка ми е мъртва от пет години. - Знам.
Майка ти ме накара да обещая,
че ако някога и се случи нещо, аз да те намеря
и да дойда, за да те отнема от Висенте.
И какво те възпираше? - Това е дълга история.
Виж, съжалявам, че те затворих в багажника на колата. Нямах избор.
Просто трябваше по възможност да се отдалечим максимално от града.
И съжалявам за това,
но ти казвам истината. - Докажи го.
Ще го докажа, но по-късно.
Но точно сега трябва да се върнем в колата.
Никъде няма да ходя с теб.
Моля те. - Не.
По дяволите.
Добре. - Можеш и да ме застреляш тук,
но няма да се върна в колата! - Вземи пистолета.
Виж, поставям пистолета на земята.
Добре, пистолетът е твой. Можеш да го вземеш.
Можеш да седнеш на задната седалка
и го дръж насочен в мен през цялото време.
Дори няма да поглеждам към теб, ако не искаш.
Но ще трябва да се върнем обратно в тази кола незабавно.
Тук ли искаш да останеш през цялата нощ?
Хайде, вземи пистолета!
Искаш да повярвам, че е зареден? Майната ти!
Дръпни спусъка.
Исусе Христе!
Добре. Сега вярваш ли ми?
Сега влез в колата... веднага.
Сега ме закарай обратно у дома.
Няма как да се случи.
Да, може. Обърни колата, или ще стрелям.
И двамата знаем, че никого не би застреляла.
Просто си седи отзад и се успокой.
Ще бъде едно дълго пътуване.
Каза ми, че майка ми те е помолила да ме вземеш от Висенте, моят баща,
Това означава, че знаеш кой е той, нали?
О, да. Знам точно... - О, да, богат и могъщ мъж.
А когато си богат и могъщ човек, ти защитаваш онова, което е твое.
означаващо уроци по стрелба особено за малкото му момиче.
Добре.
А сега обърни колата, или ще стрелям!
Ще ме застреляш ли? Наистина ли? Хладнокръвно?
Да. - Не мисля така.
Не ме пробвай. Ще го направя.
О, да. Ще го направиш ли?
Да. - Да ли?
Да. - Така ли мислиш?
Не се страхувам от теб. - Действай тогава.
Какво по дяволите? Луда ли си?
Господи, какво правиш?
О, виждам! Сложил си празна гилза в пълнителя, задник!
Ти наистина се опита да ме убиеш? - Пич, но ти ме отвлече.
Ще ме изнасилиш и убиеш. Разбира се, че ще те убия.
Дай ми това! Господи! - Вземи си го начукай!
Какво не ти е наред?
О, направо страхотно. Гадост!
Добре. Сега ме чуй.
Не съм тук, за да те нараня, нали? Разбираш ли това?
Ще сложа малко бензин в колата.
Ще побързам и после се махаме оттук.
Погледни ме.
Не прави никакви глупости.
Наблюдавам те.
Хей, наблюдавам те.
Хей, момчета, момчета, момчета...
Каквото и да ви каже, не и вярвайте.
Тя, тя е луда, лока, Лока, лока, луда.
Не искам проблеми.
Говорите ли английски?
Хей, аз не говоря испански.
Хей, не се приближавайте повече.
Говориш ли английски? Хей, дръпни се!
Недей! Дръпни се!
Добре. Не съм искал да го направя. Хей, разкарайте се! Не!
Недей!
Отдръпнете се!
Дръпнете се!
Веднага се отдръпнете, или ще счупя шибаната му ръка.
Ще го направя! Ще го направя!
Казах ви, че не искам да се бия. А сега се разкарайте!
Отдръпни се!
Майната му.
Татко! Татко! Татко, той ме отвлече!
Хей, ела тук!
Елиза! Елиза! Елиза!
Ела тук. Върви.
Виж, виж! Виждаш ли тази касапница тук?
Виждаш ли това? Заради теб е.
Не исках да нараня тези момчета, но ти ме принуди.
И се качвай в шибаната кола. Влизай вътре!
Хей, ела тук.
Не ме докосвай! Да ти го начукам! - Не ме докосвай! Не ме докосвай!
По дяволите! - Разкарай се от мен. Майната ти!
Стой мирна! - Майната ти!
Хей, престани. Не ме ритай. Престани!
Искаш ли да отидеш обратно в багажника? Престани!
Кой си ти да ми кажеш, какво да правя?
Аз съм баща ти!
Аз съм истинският ти баща.
Глупости.
Гладна съм.
Виж... когато съм стресирана, уморена,
и ядосана, ставам много, много гладна.
И точно сега съм на максимума.
Така че, ако не получа скоро храна, ще загубя разсъдъка си!
Добре, добре, Престани.
Господи, такава ли си, преди да изгубиш разсъдъка си?
Ти си го изпроси, похитителю.
Добре. Не ритай седалката.
Ник, удвои наградата.
Говори. - Момичето беше отвлечено.
В неизвестност е.
Тази сутрин.
Това е възможност.
С това квит ли сме? - Едва ли?
Добре, хайде. Трябва да се раздвижим.
Елиза, трябва да побързаш с храната.
Елиза е. - Какво?
Елиза. - Ализа?
Елиза.
- E.
Елиза, добре. Съжалявам.
Всичко това ли ще изядеш? Хайде, трябва да вървим.
Трябва да се нахраня.
Държа ме затворена в багажника с часове.
Или ще довърша това, или ще се разкрещя.
Добре.
Нека да си представим за момент, че ти не си пълен боклук.
Че всъщност си мой баща.
Значи си го направил, татко.
Къде си бил през целия ми живот?
Толкова е сложно. - Колко сложно?
Бях в затвора. 15 години.
Значи си престъпник? - Не, не, не съм престъпник.
Пуснаха ме на свобода, нали?
Ти преби шофьорите ми и ме отвлече.
Така че все още си престъпник.
Заради какво беше там? - Има ли значение?
Как се казваш все пак?
Крис.
Крис ли?
Да, Крис. Не е ли нещо наред с Крис?
Забавно е, че баща ми се казва Крис.
Ализа. - Елиза.
Елиза. Добре, Елиза?
Добре, съжалявам. - Благодаря ти.
Какво?
Тъкмо си мислех, колко много приличаш на майка си.
Да.
Въобще не приличам на теб.
Не, не приличаш. Но съм сигурен, че си наследила нрава ми.
Толкова много ми липсва.
Не знам, защо тя... - Не го е направила.
Мисля, че Висенте я е убил.
Защо би казал това? Ти си лъжец.
Никога няма да направи нещо подобно.
Той каза, че можеш да седиш мирно, или ще умреш още сега.
Кажи му, че е на предпазител.
Елиза!
Къде я отведоха?
Говориш ли английски? - Майната ти!
Значи говориш английски.
Ще ми кажеш, къде я отведоха, или ще разбия шибаното ти лице.
Разбра ли ме?
Майната ти! - Добре.
Говори!
Сега готов ли си да говориш?
Седни.
Благодаря ти. Добра работа.
Твоят... настойник предложи значителна награда за връщането ти.
Сега си просто пратка, която трябва да бъде прибрана и заплатена.
Ако улесниш този процес, той ще бъде лесен.
Ако го затрудниш, ще бъде труден и за теб.
Ако аз играя добре и ти играй добре.
Точно така.
Има ли нещо, с което да направим престоя ти по-удобен?
Да... една пица.
Каква?
Една Фиорентина... с две яйца.
Донесете на младата дама каквото иска.
Свързах се с твоя настойник.
Той иска доказателство чрез обаждане на живо преди плащането и прибирането.
Приемливо ли е за теб?
Много добре.
Имам я.
Елиза. - Да.
Добре ли си? - Да.
Нараниха ли те? - Не.
Ще дойда да те взема днес.
Трябва да те попитам за нещо важно. - Да.
Имаш ли нещо общо със смъртта на мама?
Разбира се, че нямам.
Направих всичко, което можех, за нея.
Все още не знам, защо направи всичко това, което направи..
Обичам я, както обичам и теб.
Защо изобщо си го помисляш?
Той каза, че ми е истинският баща.
Татко.
Ало, татко.
Татко!
Изглежда, че имаме съперник за наградата ти.
Хайде, хайде.
Мамка му!
Скрий се там, ако искаш да живееш, хайде.
Хайде да посрещнем неканения ни гост.
Елиза!
Не!
Бягай!
Махни се оттук. Тръгвай!
Умри, копеле!
Крис, Крис, Крис.
Хайде, хайде.
Хайде да тръгваме!
Спри. Добре ли си?
А ти добре ли си? Нараниха ли те?
Не. Кои бяха тези психопати?
Не знам, но той ми изкара въздуха.
Как се научи да се биеш така, а?
Изкарвах си хляба с удари в лицето.
Благодаря ти, че ми спаси задника там.
Благодаря ти, че ме спаси.
Разказа ми, колко лошо се е отнасял Висенте с майка ми.
Не си спомням нещо такова.
Майка ти беше силна жена, нали?
Тя не би искала ти да разбереш, че животът й е бил истински ад.
Висенте не е този, за когото го смяташ. - Не съм глупава, Крис!
Знам какво прави Висенте и на какво е способен.
Но той обичаше майка ми и тя го обичаше.
Този кучи син е причината да прекарам 15 години вътре.
Той ми открадна майка ти? - Глупости, глупости!
Не ти вярвам.
Чакай, само почакай.
Господи, наистина имаш характера ми.
Само се успокой.
Нали?
Виж, там има един магазин.
Трябва да отидеш и да си смениш дрехите. Не знам, може да са и с качулка.
Можеш ли да го направиш?
Не съм сигурна, че си ми баща, но имам характер.
Знаеше ли, че Висенте, майка ти и аз обирахме банки?
Наистина ли? - Да, наистина.
Що за шега? Ха, ха, супер смешно. - Не, сериозно,
тримата заедно бяхме чудесен екип.
Майка ти вдигаше на крак охраната с ослепителната си красота,
след което ние с Висенте се промъквахме отзад,
като двойка лоши родители.
Бяхме добри и бързи.
Никой никога не пострада.
Беше правило номер едно на майка ти и ние се придържахме към него.
Знаеш ли, когато майка ти забременя с теб, аз се паникьосах.
Просто крадяхме и харчехме.
Нямахме никакви спестявания, нищо.
Затова, когато Висенте предложи
да свършим една последна работа, значителната работа,
аз бях нащрек.
И нека да предположа. Бил си заловен.
Не, работата вървеше без проблеми.
Свободни и чисти с огромна сума в брой.
Беше прекрасно.
А как тогава те хванаха?
Той ме натопи.
Кой? - Висенте.
Остави следа от трохи директно към вратата ми.
Следващото, което знам е, че излежах 15 години,
превръщайки се в призрак за жената, която обичах.
Това е наистина прецакващо.
Но това не означава, че я е убил.
Тъмен ром, кучко.
И нещо за пушене.
И не го прецаквай, този път, кучко!
Знаеш ли какво?
Тя все още може да духа добре.
Задействай малко помпата.
Виж онази странна личност.
Какъв изрод.
Здравейте, момчета.
Забавлявате ли се добре? - Да. Предполагам.
Ще ми трябва колата ти.
Какво? Трябва ти колата ми ли?
Иди си го начукай, скапан изрод.
Съжалявам, но не го разбрах.
Можеш ли да повториш?
О, човече.
Това...
Казах... да отидеш и да си го начукаш.
Ти, копеле!
Помощ!
Беше любима песен на майка ти.
Да.
Ти знаеше ли, че...
аз купих на майка ти това колие?
Наистина ли? - Да. Беше подарък.
Знаеш ли, че диамантите биха пробили всичко?
Виж, това беше твоята майка.
Тя беше силна и красива като диамант.
Като теб.
Виждал ли си я отново?
Да.
Един ден те...
ми казаха, че имам посетител.
Никога не бях имал посетител, нито веднъж.
Това беше майка ти. Беше Леонор.
Каза ми, че съжалява, че не е дошла да ме види по-рано.
И ми каза, че е било заради Висенте и мен.
Така си и помислих.
И тя каза, че не би издържала повече.
Тя не може да понася този живот с Висенте
да бъде контролирана и задушавана.
Тя каза, че ще го напусне и ще те вземе при нея.
И ми каза...
Каза ми, че ако нещо се случи с нея,
трябва да намеря дъщеря си и да я защитя.
Три седмици по-късно получих съобщение, че е мъртва.
Хайде, трябва да продължим.
Хайде.
По-зле е, отколкото си мислех.
Дръпнали са дявола за опашката.
Хайде, ще ми помогнеш ли или не?
Да. Влизай бързо.
Огледай се и виж, дали ще намериш резервните ключове.
Би ли ми дала това?
Дай ми го.
Сега какво?
Добре.
Няма да напусна страната с теб.
Казах на майка ти, че ще те заведа при леля ти и точно това ще направя.
Леля Каролина ли? - Да, леля Каролина.
Тя живее в Америка.
Не съм я виждала откакто бях дете. - Да.
Не се безпокой. Там ще бъдеш в безопасност.
От кого? От Висенте ли? - Да, от Висенте.
Как да разбера със сигурност, че ми казваш истината?
Дори и да е така и той да е съсипал живота ти,
той винаги се отнасяше към мен много, много добре.
Той уби майка ти. - Не го знаеш
със сигурност, нямаш никакво доказателство.
Майка ти дойде да ме види в затвора,
за да ми каже, че ще те вземе и ще избяга.
Три седмици по-късно тя е мъртва и ти смяташ, че това е съвпадение.
Аз го познавам, нали?
Знам на какво е способен. - Както и аз!
Целият ми живот. И знаеш ли какво?
Живот, който обичам.
Харесва ми, където живея. Харесвам училището си. Харесвам приятелите си.
И имам вече големи планове за моя живот.
Какви са плановете ти, а?
Какво изобщо означава да ми осигуриш безопасност?
Ти просто ще ме натресеш на лелите ми ли?
Тръгни си отново и дори не се опитвай да бъдеш добър баща!
Знаеш ли какво? Може би си права.
През целия ти живот съм бил в затвора, нали?
Какво бих могъл да знам за това, какво е да си баща?
Леля ти Каролина, тя е добра жена, нали?
Тя ще ти осигури добър живот. - Аз имам добър живот.
Имах добър живот и без твое участие.
Добре. - На теб не ти пука за мен.
Всичко е заради теб, нали?
Ти и личната ти вендета срещу Висенте.
Не ме докосвай!
Майната ти! - Елиза.
Разкарай се.
Разкарай се. Върви, върви.
Елиза!
Какво гледаш, а?
Направи ли си подарък тази седмица, Елиза?
Не обичам ябълки.
Опитала ли си тази ябълка?
Не съм гладна.
Само една хапка.
Майната ти, психо!
Елиза.
Елиза, къде си?
Елиза?
Крис, Крис! - Зад теб!
Елиза, наведи се!
Смяташ ли, че си снайперист? - Недей.
Пусни я да си върви.
Дори и да забиеш куршум в мозъка ми,
мускулите ми ще реагират и ще натиснат спусъка.
Искаш ли да разбереш? - Добре.
Ти стреляш на три. Ако ли не, ще стрелям аз.
Едно, две, три. - Добре!
Добре.
Моля те, не я наранявай. Не я наранявай, моля те.
Тръгни към мен.
Легни на земята.
Всичко е наред.
- Ръцете зад тила ти.
Добре.
Да тръгваме. Хайде.
Прави това, което той казва, Елиза.
Крис. - Съжалявам.
Не, не, вината не е твоя.
Кой си ти?
Кой си ти, по дяволите? - Аз задавам въпросите, похитителю.
Кой си ти?
Ти си шибан изрод.
Кой си ти?
Той е баща ми!
Висенте е твой баща.
Не.
Той е истинският ми баща.
Интересно.
Какво ще направиш с нея?
Обезщетение.
Отдавна не сме се виждали, приятелю.
Дай ми пистолета си.
Трябваше да те убия още тогава. - Нужен съм ти.
Какво? - Нужен съм ти.
Не виждам как.
И двамата искаме да си върнем Елиза,
но искаш и да оцелееш чрез това, нали?
Не ми пука за това.
Интересува ме само тя.
Ще се боря до смърт за нея. Познаваш ме.
Тя не е твоя. Аз я отгледах.
Ти си я убил, кучи сине.
Да го довършим ли?
Не съм я убил. Това е всичко, което трябва да знаеш.
Майната ти. Ти ми я отне.
Когато най-после е разбрала за глупостите ти
и се е опитала да те напусне, ти си я убил.
Признай си.
Отнех ти я, защото това и правехме.
Вземахме това, което си искаме.
Ограбвахме банки, Висенте.
А аз ограбих теб. Такива си бяхме.
Какво си очаквал?
Честност между крадците ли, задник?
Ти ми отне всичко.
Така е, защото исках всичко.
Толкова е просто.
Преди го разбираше.
Ало?
Да.
Намери ли подаръка ми?
Да. - Добре.
Спомняш ли си, къде се опита да ме убиеш?
Да. - Ще чакам.
Преди да забравя,
моля, благодари на мъжа отдясно ти,
че ми каза, че момичето е в играта.
Знам къде е тя.
Кой е този психопат?
Не става дума за пари, нали?
Нещо лично е за него.
И него ли си прецакал?
Наех го за една работа.
Беше силно препоръчан професионалист.
Но той отиде отвъд изискванията. Пресече линията.
Опитал си се да приключиш с всички неизяснени въпроси, нали?
Но си се провалил.
Простреляхме шибаняка с упойваща стрела,
която би повалила и слон.
Беше отведен на изолирано място,
охраняван от 15 от най-добрите ми хора.
Исках да го убия лично.
Когато пристигнах...
намерих хората си мъртви.
Отрязаната му ръка е все още закопчана с белезници за едни перила.
Сигурно са му сложили белезници само на едната ръка, идиотите.
Каква воля е нужна, за да направи това?
Да направиш този избор и да го осъществиш...
И сега той е по-скоро мит, отколкото човек, който ме търси.
Дяволът не умира.
Сега тя е при него заради теб.
Какво става? Какъв е планът?
Той не те очаква.
Ти ще дойдеш откъм тила,
като в старите времена.
Ще ми дадеш ли оръжие?
Флако?
Къде е тя?
Ще разбереш.
Мърдай.
Елиза, Елиза.
- Татко.
Татко.
Това ще ти е нужно.
Момичето няма нищо общо с това.
Пусни я да си върви. - Съжалявам. Нужна ми е.
Виж, не ми пука за случилото се между теб и Висенте.
Остави това!
Мислиш, че Висенте я е убил, а?
Наеха ме да я накарам да изчезне.
Беше ми приятно.
Той искаше да изглежда като самоубийство.
И да, увлякох се. Забавлявах се.
Но в края на деня съм това, което съм.
Сега той ще трябва да пожертва това, което обича,
за да разбере, какво е усещането.
Елиза! - Крис, помогни! Крис!
Крис, помогни ми. Не мога да спра това нещо.
Спри го! Спри го, копеле!
Разкажи й как го направи...
и аз ще ти кажа как да спреш крана.
Скъпа, мое момиченце. Съжалявам.
Трябваше да спра майка ти, защото тя искаше да те отнеме от мен.
Какво казваш, по дяволите? - Опитах се да спра майка ти
да те отнеме от мен. Разбираш ли?
Щеше да ме раздели от теб.
Не можех да позволя, това да се случи.
Трябва да го кажеш.
Добре. - Кажи го.
Добре. Платих ти, за да я убиеш.
Сега щастлив ли си?
Това ли искаше?
Сега спри това нещо веднага.
Спри това шибано нещо, моля, моля.
Първият етаж.
Не мисля, че ще имаш време да стигнеш дотам.
Елиза, диамантите.
Диамантите.
Крис, Крис, чуй ме.
Крис, Крис.
Не, моля те.
Моля те, не умирай, Крис.
Елиза, погледни ме.
Погледни ме.
Крис, не умирай.
Съжалявам. - Не, не, не,
Спази обещанието си към нея?
Струваше си.
Така беше.
Татко.
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb