1480 г. ИЗТОЧНА ЕВРОПА
Господарю мой. Врагът е пред портите.
Толкова ли са жестоки османците, че да прекъснат любовта ни?
Те ще платят за това, скъпа моя.
Да тръгваме.
Ако това е необходимо,
защо не живеем мирно, както Бог е определил за нас?
Ти си причината за моето съществуване, Елизабета.
Грижи се за себе си, кралю мой, животe мой.
Защото не мога да оцелея без теб.
Стига толкова. Войната и победата те зовят.
Мои хора ще те отведат до замъка. Там ще си в безопасност.
Нека той бъде непобедим принц и водач на праведните души...
... с Теб в битка.
Защити ни от злото на Дявола.
В името на Отца, Сина и Светия Дух.
Амин.
Тази битка ще бъде кървава. Мъртвите ще бъдат хиляди.
Дали това със сигурност е Божията воля? - Кралството ни е по-могъщо от тяхното.
Вярваш ли в нашия Господ? - Вярвам.
Готов съм да умра за Него. - Тогава се бий в Негово име.
Ще се бия в Негово име, в замяна на една единствена услуга.
Чува Те, сине мой.
Искам Той да бди над жена ми. Ако тя умре, няма да мога да продължа.
Нищо вече няма да има смисъл, животът ми ще бъде непосилен.
Не съм тук, за да отговоря на това.
Господ ти е дал живот. Трябва да Го почиташ и да Му служиш.
Но Той ми даде любовта като дар.
Не можеш да ме виниш, че не мога да живея без нея.
Ако отнеме живота й, може да отнеме и моя.
Ще се моля за това твое желание.
Не се моли. Кажи Му.
За принца!
Те са там в гората.
Какъв е планът, сър?
Нека дойдат.
Тръгвай, принцесо!
Бягай!
Спаси се!
Счупете бъчвите!
Влад!
Принцесата!
Говори. - Засада. Успяла е да избяга.
Къде е отишла? - В гората на вълците.
Моля Ви!
Не! - Принце мой!
Жена ми е мъртва.
Молим се за нея, откакто си тръгна.
Значи Бог е оглушал?
Или не си се молил достатъчно?
Принце мой.
Бог има свои собствени причини. Не е наша работа да оспорваме.
Може би щеше да има различна съдба.
Тя нямаше друга съдба. Тя умря.
И дори не ми позволи да се сбогувам с нея.
Моля те, кажи на Бог, да ми я върне. - Невъзможно е.
Защо?
Защото Бог не извършва Реинкарнация.
Но може да прави чудеса, нали?
Може, нали?
Ако се молиш усилено, Той ще те чуе.
Моля те, кажи Му.
Кажи Му!
Тя бе добра християнка с чиста душа.
Сигурен съм, че Бог ще се погрижи за нея. - А какво остава за мен?
Направих всичко, което Той поиска.
Душата ми е белязана с кръв от враговете, които убих в Негово име.
Нямам отговорите, принце мой.
Имам само Неговите смирени послания.
Имам и аз послание, което искам да Му предадеш.
Кажи на твоя Бог,
че докато не ми върне жената,
животът ми вече не му принадлежи.
400 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Кога пристигна? - Преди около десет минути.
Къде го покани? - В параклиса.
Стори ми се правилно. - Добре си постъпил.
Нека си довърши молитвата.
Отче?
Доктор Дюмон, предполагам? - Да.
Параклисът е много хубав.
Да, вярно е. Благодаря ви, че дойдохте, отче.
Сигурно е било дълго и трудно пътуване. - Изтощително, трябва да призная.
Ето защо бях освежен от това, което открих тук.
Нещо против? - Изобщо не.
Толкова сте мил.
Сигурен съм, че вкусът е по-добър от бирата в родния ми край Бавария.
Съжалявам, че ви посрещаме по този начин, но...
Страхувам се, че болницата и епархията не одобряват вашето присъствие.
Свикнал съм.
Църквата и научните академии вече не се справят много добре.
Ето защо, Ватикана, в продължение на векове,
има навика да дава най-деликатните случай на нас.
Този случай е много деликатен.
Самата английска кралица е замесена.
Кралицата?
Вълнуващо.
Церемонията на века - Френската революция, разпространи много вълнение навсякъде.
Затвори вратата.
Защо са всички тези вериги? Страхувате се да не отлети?
Беше агресивна, когато я вързахме. Истински звяр.
Дори животните имат право на малко човечност.
Какво знаем за нея?
Мария де Монтебело, 25 годишна, от Болоня, Италия.
Сгодена за Хенри Уилям II - консорт, тук, в Париж.
Ще стане пра-племенница чрез брака си на самата кралица.
Ето защо случаят е деликатен. - Много деликатен.
Има ли нещо друго, което трябва да знам?
От това, което ни казаха, всичко започнало по време на сватбата, която се е състояла
в семейното имение. Мария се противопоставила на Църквата.
Младоженецът е поканил епископа на Уестминстър да благослови съюза им.
В присъствието на свещеника булката изпаднала в истерия
и неразбираем сексуален апетит.
Апетитът може да е индикация за много добро здраве, нали, докторе?
Да, в определени граници. - Може ли?
Разбира се.
Тя е родена на 18 март 1759 г.
Сигурно е по вина на офиса, иначе това би означавало, че тя е на...
Точно 130 години.
Вярвате ли, тази жена да е създание на дявола?
Прибързано заключение, докторе.
Когато дадена ситуация е извън нашето разбиране,
в това виждаме делото на дявола.
Фактът, че е стара и алергична към Божиите представители...
... е симптом, не заболяване.
Много важно в случаи като този е да изучаваме и наблюдаваме без предразсъдъци.
Да спазваме правилата и законите на природата, науката, математиката,
а не суеверията на църквата,
които може да бъдат дори опасни. Докторе, трябва да подходим към това,
като към криминално разследване. Първо, разглеждаме фактите.
Оттам извличаме мотивите, обстоятелствата, мястото...
Можеш ли да задържиш това?
... и оръжието на убийството.
Изучаваме това явление от 400 години.
Аз лично вече 30 години.
И мога да потвърдя със сигурност, че ти си първият, докторе, който хваща жив индивид.
Поздравления.
Благодаря.
Какво точно съм хванал? - Вампир.
Не го слушайте, докторе. Помогнете ми.
Ще ти дам да правиш каквото искаш с мен.
Усмихнете се, моля.
Прекалено големите зъби може да са улика, но може да имат и естествено обяснение.
Какво всъщност имаме тук?
Това същество, както и останалите, със сигурност са дело на нашия Господ,
но изглежда, че Бог има и други планове за това.
Противно на общоприетото схващане е, че вампирите се адаптират към светлина.
Това, което не понасят обаче, са директните слънчеви лъчи.
Това е лудост. Не може да бъде.
Признавам, че може да е природна аномалия.
Значи трябва да намерим непоклатимо доказателство.
Мисля, че имаме всички доказателства, които са ни нужни, докторе. Нали?
Това е отвъд науката и разбирането.
Ето затова съм тук.
Скъпо мое дете...
Мога ли да те наричам Мария?
Естествено.
Наричай ме както искаш, отче.
Мария, ако отговориш на въпросите ми, ще ти дам това, което искаш.
Знаеш моите желания? - Знам твоите нужди.
Остави на мен.
Приближи се малко.
Науката изисква жертви. Готов ли сте да направите такава?
Предполагам.
Какво правиш?
Малък принос към науката.
Ще му купя лещена супа и ще бъде като нов.
Благодаря.
Мария, покажи ми врата си, моля те.
Виждаш ли? Тя не е вампир от първо поколение.
Дали има и други?
Без съмнение. В продължение на 400 години търсим източника.
Източник?
Да. - Моят господар.
Кой е той?
Как се казва?
Къде можем да го намерим? - О, не се тревожи.
Той ще те намери. - Тук в Париж?
Не. Но ще е много скоро.
Още една глътка.
Мария.
Мария!
Кой е той?
Той е принц.
Принц?
Ще дойде ли за честването?
Не.
Той идва да намери своята принцеса.
Неговата принцеса?
Коя е тя?
Как изглежда?
Много красиво.
Още кръв, моля.
Достатъчно. Не ставай алчна.
Какво е вашето заключение?
Да намерим принцеса, която ще ни отведе до своя принц.
Успех.
Пристигнахме ли?
В края на този път е.
Ще ми помогнеш ли с багажа? - Не мога да оставя конете си сами.
Твърде много вълци има наоколо.
Радвам се да го чуя. - Носиш ли кръст със себе си?
Не.
Вземи моя. Винаги го носи със себе си.
Благодаря, но аз не вярвам в Бог.
Моли се Бог да вярва в теб.
Разбира се.
Ехо?
Има ли някой тук?
Извинявай. Изненада ме.
Извинявам се за леко романтичното ми появяване.
Дай ми това.
Извинете, господине. Не се представих.
Джонатан Харкерис - адвокат. - Доста си млад, за да си адвокат.
Да, всъщност още не съм адвокат. Стажувам.
Поздравления.
Благодаря. А ти си?
Влад II, Принц на Влахия.
Граф...
Дракула.
Ваше Превъзходителство, моля да простите моята невежест,
но не ми бяха дали никакво описание за Вас.
Моят портрет е малко известен, освен по тези стени.
Великолепно.
Грамофон ли е?
Да, такъв е.
Никога не съм виждал нещо подобно. Любопитен съм...
По-късно, може би.
Вечерята е готова. - Добре.
Толкова е вкусно.
Твоят апетит е удоволствие за мен, млади човече.
Всичко е толкова вкусно, а и да бъда честен, умирах от глад.
Това със сигурност не е проблем тук.
Поддръжката на такова имение изисква огромни усилия.
Може би. - И все пак, не видях слуги тук.
Просто са дискретни.
Няма ли да ядеш? - По-късно.
Опитай това.
Хубав трик.
Фантастичен аромат.
Това е една от рецептите, които донесох от Индия.
Пътуваш ли много?
Вече не, но едно време - да.
Посетих всички континенти и прекосих всички океани.
Сигурно имаш много истории за разказване?
Така е.
Пътувахте по работа или за удоволствие?
Занимавах се с всички мои афери и дела, но се оттеглих.
Оставих моите...
... сътрудници да се занимават с това, вместо мен.
Моят партньор, г-н Дженкинс, беше този, който уреди срещата ни.
Още веднъж, нека ви благодаря, за отделеното време.
Време колкото поискаш.
И така... Какво те води тук, млади човече?
Какво ли?
Сред многото имоти, които притежавате в Европа
има един специфичен - древно абатство в сърцето на Париж.
Общината, която представляваме, пита, предвид лошото му състояние,
дали обмисляте да го продадете? Ето го...
Не, не е той.
Съжалявам.
Трябва да призная, че пътуването беше малко хаотично.
Нещата ми са доста разхвърляни.
Какво ще правите с него? - Болница, мисля.
Голямото изложение в Париж е скоро. Градът ще посрещне милиони хора.
Намира се близо до Сен Жермен дьо Пре, недалеч от река Сена.
Ще ви покажа. - Вярващ ли си?
Извинявай, какво каза?
Вярваш ли в Бог?
Не съвсем. Кочияшът ми даде кръста.
Всичко е от суеверие, предполагам.
Намерих го!
Стига толкова приказки за тази вечер. Нека ти покажа стаята.
Този замък е добре охраняван, но те съветвам
да не напускаш стаята си при никакви обстоятелства.
Извинете, но от какво се страхувате? - Замъци като този са пълни със спомени,
които могат да те преследват. - Нямам предразсъдъци.
Това вече е жалко.
Наблюдавайте го.
Елизабета.
Добър вечер. - С какво да помогна, отче?
Бих искал да говоря с г-н Хенри Уилям Спенсър, моля.
Да? - Извинете, че ви безпокоя в този момент.
Бях изпратен от приятел, д-р Дюмон от болницата.
Боже мой, болницата на Мария.
Точно така. - Има нещо ужасно.
Да. Не, тя е жива, образно казано.
Слава Богу. Моля, седнете и ми разкажете всичко.
Отче, притеснявам се. Здравето й поне добро ли е?
Не яде много, но пие много и има голяма енергия.
Което е добре, нали?
Много добре. Въпреки всичко, трябва да знаем повече за нея.
Продължаваме, но както ви е известно, пътят на науката е труден
и трябва да вървим стъпка по стъпка.
Имате много хубава къща тук. - Принадлежи на английската корона.
Да, короната винаги е знаела как да прави добри инвестиции.
Какво мога да направя за вас, отче?
Бих искал да видя стаята й.
Мога ли да попитам какво търсите? - Нищо конкретно.
Важното е да не пропуснем нещо.
Прилича на полицейски случай.
Така е, опитвам се да предотвратя престъпление преди убийството.
Ще ви оставя.
Ако имате нужда от нещо съм на вашите услуги.
Благодаря. Много мило от ваша страна.
Ето я. Принцеса Елизабета.
Не трябваше да напускаш стаята.
О, Боже мой.
Не казвай това име.
Той не е добре дошъл тук.
Ти дяволът ли си?
Бог. Зло.
Две почти еднакви същества.
Двама главни герои, които се бият помежду си, без да се виждат.
И ние... Ние сме техните играчки.
Кукли, които се движат според инструкциите им.
Не, не!
Смяташ ли да ме убиеш? - Ще го направя.
Но не веднага.
Трябва да чакаме, докато кръвта ти нахлуе в главата.
Кой си ти всъщност? - Аз съм бедна душа, осъдена от Бога.
Прокълнат да ходи по сянката на Смъртта във вечността.
Храня се с прясна кръв.
Главно човешка кръв.
Бог не би направил такова нещо. Той е милостив.
Каза, че не вярваш. - Вече вярвам.
Много си забавен.
Благодаря.
Какво е последното ти желание?
Разкажи ми твоята история.
Моята история? - Да, моля.
Искам да знам всичко за теб.
Това е последното ти желание,
да чуеш историята на един старец?
Много искам.
Много искаш. Толкова е забавно.
Желанието ти ще бъде изпълнено. Свалете го.
Животът е нищо друго, освен дълъг и труден път, приятелю.
Смъртта е привилегия, която Бог ти дава.
Само на мен отказа.
И въпреки това, аз бях един от най-верните му слуги.
Какво се случи?
Отне жена ми.
Моята принцеса.
Любовта на живота ми.
Оставете ме сам.
Оттогава живея и чакам завръщането й.
Колко време, точно?
400 години.
Доста дълго.
Но как може да си сигурен, че ще се върне?
Понякога, чисти души могат да се преродят.
Моята любима беше най-чистата от всички.
Извинявай, но предполагам, че не знаеш кога, къде или как?
Правилно.
Това не ми изглежда като добра сделка.
Ако те познавах по-рано, щях да те наема за мой адвокат.
Търсил ли си я през цялото това време? - Задачата не беше лесна.
Черната чума. Разпространи се през вековете из цяла Европа.
Двеста милиона бяха унищожени, половината от тях жени.
Това усложни търсенето ми, защото повечето работеха на свещени места,
където не бях добре дошъл.
Чувствах се толкова самотен,
че започнах да завиждам на нещастниците, които смъртта влечеше със себе си.
Да живееш без любов е най-лошата болест от всички, приятелю.
Тя е като красив, неспирен дъжд постепенно разяждащ костите ти,
превръщайки те в безформена гъба, която не може да седи в изправено положение.
И тогава, след известно време...
... независимо от силата на любовта ти...
... губиш вярата си.
Казват, че надеждата помага да живееш.
В моя случай, бих предпочел да кажа, че надеждата ме уби.
Но всичко това беше напразно.
Защото Бог ми отказа правото да умра.
С течение на времето всяко желание бе изгубено.
Дори желанието да сложа край на живота си.
Всичко, което ми е останало...
... е чар без аромат и меланхолия с надежда...
... че един ден ще я намеря.
Но не можех да посетя всяка къща, замък или имение.
Затова, ако не можех да отида при нея, трябваше тя да дойде при мен.
Как?
Отрова?
Сега ти си този, който театралничи.
Това е аромат, който е развиван в продължение на век.
Посетих великия град Багдад,
известен със своите вълшебни градини
на хиляда и едно цветя.
След това продължих
моето пътуване до Канаш,
Индия, където се научих да улавям
душите на най-чувствителните цветя.
След това се завърнах в Европа,
за да завърша моето проучване.
Първо, в пъстрите полета
на Грас във Франция, където някои цветя
опияняват въображението ни от векове.
Накрая отидох в сърцето
на Италия, в невероятния град
Флоренция, който по това време беше
столицата на всички парфюми.
Господине, мисля, че това е всичко.
Цветът е доста неприятен.
Няма значение цветът.
Ароматът е божествен,
и резултатът е гарантиран.
Ще видим.
Може би е по-разумно да го опитате навън.
Не, тук изглежда като идеалното място.
Майчице, мила.
Този... парфюм...
... беше много ефективен.
Резултатът беше по-силен,
отколкото можех да си представя.
Трябва да призная, че този период е бил от най-приятните.
Наистина.
И след като посетих всеки двор в Европа,
приключих пътуването си до известния
френски двор във Версай.
Кралят на времето - Луи, чийто номер забравих.
Имаше брилянтната идея да събере всички благородници на едно място.
Да може кралството да бди над тях с повече внимание.
Нямах никакво съмнение, че ако Елизабета се беше върнала,
тя щеше да е там.
Никога не съм бил толкова близо до това да я намеря.
В сърцето си бях толкова развълнуван, колкото когато започнах.
Елизабета?
Не съм Елизабета. Но ще го направя.
Ще си сменя името, ако настояваш.
Вече всичко изглеждаше невъзможно, и в онзи ден надеждата ме напусна.
Всички тези усилия,
време и пари - пропилени,
служеха в свят на разврат и лъжи,
като не оставяха място за любов.
Настана време да възложа мисията на другите да намерят Елизабет.
Колко от тях си ухапал? - Няма значение.
Защото в крайна сметка моите партньори бяха също толкова нещастни, колкото и аз.
И така се върнах при моята Елизабета.
Оттогава рядко напускам този замък.
С надеждата, че един ден,
моите ученици, най-накрая ще намерят моята любима.
Изглежда наистина знаеш какво е да обичаш.
Знам. - Тогава би трябвало да ме пощадиш.
Имам любима, с която ще ме разделиш.
В чие име? На Бог?
Не.
В името на любовта.
Женен ли си? - Предложих й преди да тръгна.
Тя прие ли?
Да, прие. Ще се оженим веднага щом се върна.
Тъжно е.
Ако ме убиеш, тя ще умре в болката си.
Как изглежда?
Медальонът е на врата ми. Вътре има нейна снимка.
Мой принце...
Моя любов...
Елизабета!
Не, Мина.
Мина?
Тази жена е моя, млади човече.
Но ще пощадя живота ти, защото ти върна моя отново.
Дръжте го в затвора.
Трябва да си стегна багажа.
Всички долу!
Слизайте!
Напълнете ми бутилка!
Моите коне!
Пригответе конете ми!
Трябва да се освежа! Трябва да бъда красив!
Кръв! Трябва ми прясна кръв!
Елизабета...
Намерих те.
Ето жената, която нашият принц търси във вашия красив град.
Търси любимата си повече от 400 години.
Оттогава го следваме.
Но безкрайното чакане е на път да приключи.
Тук, в сърцето на Париж.
Той е левичар.
Да. Добро наблюдение.
Тази книга съдържа всички наблюдения,
които църквата е събирала през вековете.
Говорите ли немски? - Не!
Добре, нека ви прочета един пасаж.
Възможно е тези същества да са резултат от божествено проклятие.
Щом Бог може да даде живот, тогава
може да причини и смърт.
Но той може да откаже, в случай
на тежко престъпление или богохулство.
След това, нарушителят ще бъде осъден
да се скита по земята завинаги.
Но по-интересното е, че Бог може
да прости на нарушителя,
в случай на истинско покаяние.
Смъртта ще бъде дадена и проклятието ще бъде вдигнато.
Това означава, че ако успеем да унищожим
този демон, всички покаяли се
ще бъдат освободени от проклятието.
Ако приемем, че намерим този демон. Как планираш да се отървем от него?
Това е лесната част. Забиваш кол в сърцето му и му отрязваш главата.
В друга книга се съобщава, че скилидки чесън също са ефективни.
Не го разбирам това.
Нека не бързаме, а да продължим.
Да намерим тази жена, защото тя ни води към него.
Странно. - Какво?
Младата жена от портрета. - Да, какво за нея?
Изглежда много подобно
на младата жена, която чака в съседната стая.
Мадам?
Вие ли сте д-р Дюмон?
Същият. Как мога да ви помогна?
Аз съм приятелка на Мария де Монтебело.
Разбрах, че е под ваши грижи и дойдох да разбера за състоянието й.
Естествено.
С кого имаме честта да разговаряме?
Мина. Мина Мари.
Бях на сватбата на Мария, когато се случи трагедията.
Познавахте ли я добре? - Познавах?
Не, не, съжалявам.
Всичко е наред. Тя е жива и здрава. Съжалявам.
Слава Богу.
Наистина, детето ми.
Може ли да ви зададем няколко въпроса?
Това може да й помогне. - Да, разбира се.
Вие роднина ли й сте? - Съвсем не.
Не съм оттук.
Може ли да ни разкажете за връзката ви с нея?
Срещнах Мария, преди няколко дни,
на чаено парти, организирано от бъдещия й съпруг.
Хенри.
Тя ми каза, че ме е взела под своя закрила
и никога няма да ме пусне.
Сякаш чувстваше, че всъщност не съм на мястото си.
Заведе ме в стаята си и си поговорихме.
Много се смяхме.
Беше хубаво.
За какво говорихте?
Тя можеше да говори за всичко.
Беше...
Беше особено настоятелна...
... да говорим за любов.
До степен, в която ме накара да се чувствам неудобно.
Тя бе много развълнувана.
За какво точно?
За всичко.
И изведнъж...
Просто така...
... всичко се разпадна.
Защо отиде на тази сватба?
Придружих годеника си,
който познава всички.
Той е от много уважавано семейство, предполагам.
Предполагате?!
Да, предполагам. Не знам вече.
Донесете малко вода, моля.
Мое любимо дете, пред вас са лекар и свещеник,
които трябва да спазват абсолютна конфиденциалност.
Можете да говорите без страх.
Честно казано, този брак ме притесняваше.
Като лоша поличба.
Годежът ми се случи толкова бързо.
Не знам...
Обичаш ли го?
Разбира се, че го обичам. Той е прекрасен.
Всяка млада жена би била във възторг от такъв брак.
Но вие не сте всяка млада жена?
Не мога да не чувствам...
Че не съм...
Че не принадлежа към това време.
Съжалявам. Сигурно си мислите, че съм наивна.
Занимавам ви с проблемите си. - Абсолютно не.
Точно обратното.
Бихте ли записали адреса си?
Разбира се. Живея в пансион, докато Джон не се прибере у дома.
Пишете с лявата ръка?
Да. Често са ме съветвали да стана десничар.
Не променяйте нищо. Много сте красива.
Благодарим ви, че ни посетихте.
Благодаря, че ме приехте.
Сега ще отида в църквата да се помоля за нея.
Много добра идея, дете мое. - Приятен ден.
Какво има, дете мое?
Нямам подслон и не съм ял от векове.
И ми е много студено.
Ще го заведа в параклиса.
Моля, влез. Влизай.
Благодаря за поканата.
Чакай тук. Ще ти донеса топла супа.
Много сте милостива.
Кой си ти? - Граф Дракула, на вашите услуги.
Благодаря за супата, но ми трябва нещо по хранително.
Не се тревожи. Няма да изгориш.
Злите ти магии нямат ефект в Божия дом.
Така ли?
В името на Отца, Сина...
... и злият дух.
Ела, сестро моя. Виж какво е направил Бог.
Каменни сърца и безформени тела,
задушавайки ги под дебелата им кожа.
Нека ви освободя от този затвор.
Елате!
Да!
Храни се! Поглъщай! Бъди млад!
Господарю!
Добър вечер.
Болницата е затворена.
Намерих я, господарю! Намерих я.
Справи се много добре. - Благодаря ти.
Благодаря.
Заслужаваш награда.
Ела, малко момченце.
Приближи се.
Ето те и теб.
Простете, отче. Д-р Дюмон пита за вас.
Идвам.
Изчезването на този пациент, може ли да остане между нас, засега?
Можеш да разчиташ на мен.
Тук.
Пазете. - Да, господине.
Беше загубил много кръв, помислих си да направя кръвопреливане.
Сигурен съм, че би му харесало. - Да, разбира се. Извинете.
Използва приятни аромати. - Не го бях забелязал.
Как е успял да се освободи? - Получил е помощ от непознат.
Мъж? - Разхождал се из болницата.
Имаме ли описание?
Около 30, елегантен, богато облечен,
висок със сини очи.
Мина е в опасност. Трябва да я предупредим.
Студено ли ти е, дете мое? - Не.
Винаги съм харесвала гледката на огъня.
Очаквате ли някого? - Не. Ще видя за какво е.
Мария!
Излекувала си се? Това е чудо. Толкова съм...
... облекчена. - Не се тревожи. Злото си отиде бързо,
както и дойде. Нека не говорим за това отново.
Как се чувстваш? - Отлично. Трябва да отпразнуваме
моето завръщане с величие. - Д-р Дюмон ли те пусна?
Днес имам толкова много енергия.
Не мисля, че би могъл да ме спре. - А годеникът ти?
В Шотландия е. Виж какво имам.
Приготви се, ще те взема с мен. - Къде?
Имам три билета за днешното тържество. - Три?
Моят приятел, за когото ти разказвах, е в града.
Той умира от нетърпение да се срещне с теб.
Бързо се преобличай! Бързо!
Здравейте! - Добре дошли.
Къде ме водиш? - В Гранд Хотел.
Горещият им шоколад е божествен, трябва да го опиташ.
Заповядайте.
Къде се изгуби? - Здравейте, влюбени.
Знам, че приятелката ми е много красива, но е малко обидена.
Простете.
Красотата ти носи светлина на това място,
пълно с тъмни костюми и цилиндри.
Много сладко.
Мадам, за мен е чест и удоволствие да се запознаем отново.
Срещали ли сме се преди? - Може би насън.
Имам това странно чувство, че се познаваме отдавна.
Много романтично.
Трагично.
Извинете ме.
Изглежда съм си загубил ума и добрите обноски.
Влад II, Принц на Влахия.
Граф Дракула.
Приятно ми е да се запознаем.
Мария?
Обеща ми горещ шоколад.
Да. Но първо ще се позабавляваме.
Извинете.
Извинете ни!
Едно, две, три!
Да вървим.
Госпожице. Едно, две, три...
Бум! - Браво! Браво!
Добре, стига. Вижте това!
Искам да видя изложбата.
Добър вечер. - Г-жо Хен!
Боже мой, колко е красиво!
Старата жена с брадата!
Красота! Виж!
Мина!
Вижте жената Русалка! Ето там, моля!
Виждаш ли, Мина? Прекрасно е.
Дами и господа, моля за тишина!
Ще нахраня звяра.
Красива е!
Малко животно.
Тук е страшно, Мина. - Не, не...
Да влизаме.
Мария? Мария?
Оттук.
Това момиче иска да стреля.
Браво, Мина!
Давайте, господине!
Браво!
Поех инициативата да ни донесат аперитив, преди представлението.
Чудесно!
Мария, не е редно да сме в къщата на мъж, когото едва познаваме.
Не се тревожи, няма да пускам ръката ти.
Какво ще кажеш? - Страхотно е.
Не знам за теб, но аз съм гладна.
Изтощена съм.
Добре, добре. Седни тук,
принцесо, а аз ще ти донеса горещ шоколад.
Благодаря, че приехте поканата ми.
Апартаментът ти е достоен за крал.
Аз съм просто принц.
Извинете.
Вие живеете в Париж? - Не. Аз живея на север.
Където животът е по-спокоен.
Харесва ли ти тишината? - Изобщо.
Обичам природата.
Птиците, дърветата, и вятърът, който ги кара да пеят.
Мога ли да попитам къде живеете?
Семейният ми дом е стар замък.
В подножието на Карпатите в Румъния.
Там познавам само зимата и самотата.
Обичам зимата.
Тя е суров пейзаж.
Родителите ми мечтаят за Андалусия.
Може би споменът е за друг, по-ранен живот.
Да, предполагам.
Мога ли да ти покажа нещо?
Да.
Красива е. Какво е това?
Това е музикална кутия.
Мнозина смятат, че е изобретена през 18-ти век от швейцарците.
Но я намерих в един антикварен магазин, в Истанбул.
Датира от 15-ти век.
Забележително.
Дадох я на жена ми като подарък.
Женен ли си?
Вдовец.
Съжалявам. - Простено ти е.
Работи ли? - Разбира се.
Познаваш ли тази мелодия?
Изглежда ми позната.
Търся я в паметта си...
... но не знам откъде е, нито откога е. - Продължи да търсиш.
В сърцето ти, в кожата ти,
вътре в душата ти...
Отдай й се, Елизабета?
Какво заклинание ми правиш? - Никакво, Мина.
Преследва ме само споменът за жена ми,
единствената ми истинска любов. А ти изглеждаш като нея,
и това ме притеснява.
Казваше се Елизабета.
И когато искаше, тя пускаше това, за да се чуе из целия замък.
Това бе нейният сигнал да тичам към нея. - Всичко това е много трогателно.
Аз съм Мина.
Мина Мари.
И се омъжвам след няколко седмици. - Да, разбира се.
Извини ме, че те притеснявам с моите истории.
Те са болка, която твоето присъствие връща към живот.
За което искрено се извинявам.
Моля.
Не мога да приема. Толкова е ценна. - Подарък не може да бъде отхвърлен.
И може би тази мелодия ще продължи да връща спомени.
Мина! Хайде! Започва след десет секунди.
Ела тук.
Идвай!
Три... Две... Едно!
О, Боже мой!
Тук живея.
Благодаря за прекрасната вечер.
Цяла вечност е изминала,
от последния път, когато изпитах такова щастие.
Значи е познато за теб? - Жена ми го взе със себе си.
Лека нощ.
Джонатан! Какво ти се случило?
Мислех, че повече няма да те видя.
Моля те. По-добре да си почива. - Какво му се случило?
Мина, знаеш ли къде е бил? - Не, не точно.
В замък, където е бил задържан, и като по чудо се е измъкнал,
с риск за живота си. Знаеш ли кой е собственик на този замък?
Не. - Много добър приятел на Мария,
Граф Дракула, този, който я зарази, както много други.
Какво? Не... Сигурно грешите.
Графът е очарователен. Той...
Срещна ли го? - Да. Графът...
Той е абсолютен джентълмен. Дори ме придружи чак до вратата ми.
Не разбирам.
Как те намери? - Не знам.
Всичко се случи толкова бързо. Мария дойде тук.
Каза, че си я пуснал да излезе. - Мария е избягала през трима пазачи.
А той е източил кръвта на моя ученик.
Невъзможно е. - Седни.
Успокой се.
Защото това, което ще ти кажа,
ще бъде трудно да се чуе и още повече,
е трудно за разбиране.
Този човек е кръвопиец.
Храни се с кръв, с човешка кръв предимно.
Той е вампир.
Да. Така е.
Хапе жертвите си по врата и изсмуква кръвта им, докато умрат.
Някои от тях живеят, но и самите те стават вампири.
Боже мой. - Мария е от тях.
Трябва да се уверя, че и ти не си.
Разбира се, че не! Той се държеше към мен като джентълмен.
Използва парфюм, за да очарова жертвите си - еликсир, който изтощава
цялата воля и премахва всички задръжки.
Може да сте под чара му и да не знаете.
Какъв ужас! - Да.
Но е лесно да се провери.
Мога ли да видя врата ви, моля?
Всичко е наред. Това е наистина чудо.
Моля.
Оттук.
Добър вечер, сър. Отче.
Тихо. Някои гости спят.
Да, съжалявам.
Внимателно.
Какво правиш? Не мърдай или ще се развикам!
Не се бой, не искам да те нараня.
Да?
Бях много ясна, относно правилата на тази къща!
Музиката не е разрешена след 20:00ч., а вече минава полунощ.
Моля да ме извините, не видях колко е часът.
Добре.
Ако си джентълмен, трябва да си тръгнеш веднага.
Разбирам. С най-добри пожелания.
Не. Не, оттук.
Върви си както си дошъл.
Какво правиш?
Не можеш да скочиш, високо е.
Мина, чакам от 400 години
да се срещнем отново. Ако искаш, си тръгвам?
Да! Тръгвай си.
Не! Забранявам ти да се самоубиваш под прозореца ми!
Значи искаш да умра далеч? - Да! Не!
Да!
Махни се от балкона!
Ти ме излъга. - Дори нито веднъж.
Използваш чара си за всичките си жертви.
Права си.
Това е парфюм. Но никога не го използвах срещу теб.
Знам, че пиеш кръвта на жертвите си. - Вярно е. Но ти не си жертва.
Ти си моята любима. - Млъкни!
Искам само любовта ти.
Защо трябва да ми говориш така? - Прокълнат съм, Мина.
Аз съм проклет мъртвец и живея по Божията воля.
Защо Бог би направил подобно нещо? - Защото те отне от мен.
Затова Го проклех, и Го изоставих.
Противно на това, което казват, аз не обичам кръв.
Дори, ако твоята е невероятно вкусна.
Без нея щях да бъда импулсивен старец,
който не би посмяла да погледнеш.
Това са само думи.
Красиви думи, целящи да ме заблудят.
Права си. Понякога думите могат да бъдат подвеждащи.
Хвани ме. Ръцете никога не лъжат.
Те ще кажат истината за мен, но също и за теб.
За това коя си ти.
Те ще ти кажат, колко много им е харесвало,
да галя лицето ти, врата ти и устните ти.
Помниш ли последното нещо, което ми каза?
Ти ми каза да се пазя. Мой принце, мой кралю...
Моя любов.
Защото без теб няма да оцелея.
Моя любов.
Толкова много ми липсваше! - И ти ми липсваше.
Искам да бъда с теб завинаги.
Вземи ме. - Не мога.
Защо? Вземи ме!
Искам да ме вземеш сега!
Целият ти живот е пред теб.
А аз предлагам само това.
Искам да бъда твоя плът.
И твоя кръв.
Моля те.
Моля те, съпруже мой.
Моля те.
Любов моя.
Дюмон? - Да?
Тази миризма... Същата е като в болницата!
Същият аромат.
Той е тук.
Боже мой!
Тръгнали са. Но накъде?
Има само едно място.
Изглежда, че Мина я няма.
С него?
Страхувам се.
Този човек е дяволът.
Трябва да се спре възможно най-бързо.
Да. Можеш ли да ни заведеш до замъка му в Румъния?
Да.
Не може да тръгнем без подготовка и без помощ.
Мисля, че познавам някой, който би ни помогнал.
Сам!
Хенри Уилям, любов моя!
Липсвам ли ти?
Разбира се, скъпа моя. Моля се за теб всеки ден.
Какво се случи? Чудо ли?
Бог чу молитвите ти
и напълно ме излекува, за да те обичам до края на живота си.
Хенри, полудях без теб.
Кога напусна болницата? Трябваше да ме уведомят.
Знам, знам. Току-що излязох и дойдох тук.
Напълно излекувана? - Разбира се!
Не ме занимавай с въпроси.
Не се ли радваш да ме видиш? - Естествено.
О, Хенри! Липсваха ми ръцете ти.
Толкова красиви.
Знаеш го!
И особено врата ти.
Мария?
Как смееш?
Господи! Какво направихте?
Има обяснение.
Можем да ви обясним всичко.
Кръвта ми! Какво направи?
Виж какво направи! Навсякъде капе по килима!
Какво направи?
Скъпа!
Помогни ми!
Мария!
Не прави това.
Не!
ГРАНИЦАТА НА РУМЪНИЯ
Добре дошла у дома.
Приятели мои?
Принцеса Елизабета се завърна.
Нека аз да говоря с тях. Няма да отнеме време.
Господарю.
Те те преследват и скоро ще те намерят.
Мисля, че е време да напуснеш.
Благодаря за загрижеността.
Но най-накрая сме си у дома.
Няма къде другаде да бъдем.
Вземи ги.
Вече не се нуждая от услугите ти.
Върви си сега с мир.
Зареждайте!
Елизабета.
Мой принце.
Дали Бог ще ни прости, че се обичаме толкова?
Бог е любов.
Той разбира.
Ако не го прави, може да върви в Ада.
Те ще научат какво е да събудиш дракон.
Остани тук.
Войници! Искам да претърсите всичко!
Не пропускайте нито една зала!
Той спи в ковчег. - В ковчег?
Не бих спал така. - Този ден ще дойде за всички.
Искам петима войници да дойдат с мен.
Отвори вратата!
Това е! Той е вътре!
Войници!
Заемете позиция!
Няма да го убиете така.
Оставете на нас, отче. Този път няма да избяга.
Прицели се!
Огън!
Казах, че ще ти пощадя живота, не ме карай да си взема думите назад.
Значи...
Ти си жрецът, който преследва моя народ толкова години.
Да.
Но не дойдох да се бия с теб. - Аз също.
Аз се боря с Бога. Неговите слуги не ме интересуват.
Не. Ти не се бориш с Бога, синко. Бориш се със себе си.
Не. Вече съм се борил и убивал в Негово име.
Живеем и дишаме в Негово име.
Защо би искал да унищожи творение убиващо в Негово име?
Помисли отново.
Щом намира това за добре, защо Бог те изпрати да ме убиеш?
Бог ме изпрати да те спася.
Той те изпрати да ме спасиш?
След като Той ми отрича правото да умра векове наред?
Не е било наказание, било е възможност.
За да се покаеш, Дракула, да спасиш себе си.
Тя е моето спасение.
А ти си нейната гибел.
Влад!
Трябва ми още малко време.
Отворете вратата!
Елизабета!
Проклятието ще изчезне с мен и ти ще си върнеш свободата.
Моята свобода принадлежи на теб. На теб, любов моя!
Единствено на теб!
Дракула?
Обичаш ли я или чакаш да жертва живота си за теб?
Не! Моля те, не си тръгвай, остани тук.
Душата ти още принадлежи на Бог. Ако я обичаш, пусни я,
да си върне живота, а ти се върни при Бог.
Скъпи мой.
Дракула?
Не! Не!
Отвори вратата! Моля те, любов моя.
Преди 400 години,
помолих един свещеник да моли Бог да се смили над жена ми.
Той не го направи.
Ще чуе ли молитвата ми този път?
Независимо дали я чува или не...
Само ти можеш да промениш съдбата си, сине мой.
Спаси я и ще бъдеш в мир завинаги.
Любов моя.
Нека бъде така.
Не ме оставяй!
Побързай, преди да си променя решението.
Нека нашият Господ Исус Христос прости греховете ти.
В името на Отца и Сина, и Светия Дух. Освобождавам те от всичко,
отлъчвания и всички забрани,
колкото мога, и колкото е нужно. - Моля Ви!
Прощавам ти всичките грехове.
В името на Отца и Сина, и Светия Дух. Амин.
Прекратете огъня!
Нека страданията на нашия Господ Исус Христос,
и Дева Мария,
и делата на всички светии, и всички добри неща, които си извършил,
и каквото и зло да си сторил, ще бъде за теб прощаване на греховете,
и умножение на благодатта,
и награда за вечен живот.
Амин.
Защо ми причиняваш това, любов моя?
Защото те обичам.
И аз те обичам.
Мина?
Проклятието е вдигнато. - Отлично.
Сега всичко е наред. - Добре. Благодаря.
Ще се видим пак. - Да, да.
Превод и субтитри MDaemon®
©2025
ДРАКУЛА: ЛЮБОВНА ПРИКАЗКА