Какво да ти донеса, скъпи? - Изненадай ме.
Искам една текила и бира, моля.
Ето. И текилата ти.
Излизала съм с този мъж.
Леденостудена бира за бели момчета и текилата ти.
Любимата ми.
Добре, татенце, кажи ми, ако ти трябва нещо друго, нари?
Аз... Аз търся някого.
Кого търсиш? - Бяло момче на име Дженсън.
Не се сещам, но мога да разпитам наоколо, ако искаш.
Не. Мамка му, не.
Не, той не е Дженсън.
Съжалявам. Това е... Това е Дженсън.
Дженсън. - Добре, виждам.
Не, не, не...
Познаваш ли го?
Не го... Не мисля, че го познавам.
Познаваш го, защото си се чукала с него.
Какво искаш?
Същото ли? - Искам да се видим.
Заета съм, нали?
Приятели сме. Това е всичко. Излизахме заедно...
Седни.
Не прави сцени. На никого не му пука.
Ела, седни.
Не се безпокой. Нищо няма да се случи. Хайде.
Красива си.
Знаеш, че си.
Ти си. Но не трябва да вярваш на лъжите.
Не трябва да вярваш на лъжите, на глупостите.
Глупостите.
Хората си играят игрички и се преструват, че са нещо друго.
Но някъде дълбоко в мрака,
тишината...
и всички знаем, че сме сами.
Да.
Знаеше ли, че приятелят ти ми е пречка?
Моля те, престани.
Да спра? Какво да спра?
Каквото и да е това, не знам нищо... за нищо.
Не знаеш нищо за нищо? Не ли?
Знаеш ли какво, малката?
Знам много неща. Много неща.
Знам името ти.
Знам адреса ти.
Познавам хората, които обичаш и за които ти пука.
Знам, знам, знам всичко. Лизи.
Ние сме това, което сме.
Животни, животни, животни.
А това място е дивият, див запад.
То е опасно място. Много е опасно.
Внимавай, Лизи, внимавай.
Внимавай. Чувстваш ли го?
Това е сгъваем нож.
Палецът ми е точно върху бутона, който задейства пружината.
Мислиш ли, че момчето ти ще продължи да се връща при теб,
ако те разпоря,
ако изтръгна червата ти навън?
Моля те, престани.
Приятелят ти си няма понятие, кой е той тук.
Хората забравят понякога и така се нараняват.
Ето така се нараняват.
Лизи, бих могъл да нарисувам портрет,
красив портрет с твоята кръв.
И на следващия ден дори не бих си спомнял лицето ти.
Какво искаш?
Иди и кажи на приятеля си,
че искам обратно всичко, което ми е откраднал.
Би ли го направила?
Добро момиче.
Добро момиче, Лизи.
Сега приключи смяната си.
Иди си у дома, намери ми Дженсън.
Но не бягай и не се крий.
Зайче, не можеш да ми избягаш.
Знаеш ли защо?
Аз съм шибаният крал.
Сега можеш да си вървиш. Върви, върви, върви...
Шибан крал.
Проблем ли имаш, копеле?
На теб говоря, чико. - Чико?
Добре.
Господи, благодаря ти за този ден и за тази храна.
И на тази, която я приготви.
Господи, прости греховете ни.
И те моля да ни помогнеш да простим на онези, които са ни наранили.
Води ни, Господи, да бъде волята ти завинаги.
Молим се в името Христово. Амин.
Заповядай. - Амин.
Лека нощ, Бо.
Лека нощ, хлапе.
Колко струва тази косачка?
Колко струва старата косачка на Бил, Ед?
Тази косачка не коси. - Не работи.
Трябва да е евтина тогава. - Колко, Ед?
Ножът не се върти.
Напълно нов нож, но не се върти.
Обичам да се мотая.
Мога ги направя на 45. - Ще ти дам 20.
Този бизнес ще ме убие.
Разбирам, че отговорът е "да, 20".
Помощ! Помощ!
Таг.
Хей, скъпа. Наоколо ли си?
Намерих нещо.
Ето там. - Добре.
О, момче.
Добре.
В безопасност си. Трябва да те преместя.
Дай ми дебелото одеяло.
Тя трябва да отиде в болница. - О, да.
Знам, че боли. Но ще трябва да погледна, скъпа.
Добре. Съжалявам. О, Боже мой.
Скъпа, ще ми трябва малко парцали,
малко алкохол, малко гореща вода.
Ще те държим на топло.
Трябва да те обърна и да погледна гърба ти. Нали?
Добре, влязъл и излязъл е.
Преминал е направо. Нека да те загрея.
Никаква болница.
Моля. Моля.
Ще видим. Ще видим.
Скъпа, би ли побързала с нещата?
Погледни ме. Трябва да притискам тук! Съжалявам.
Мокра кърпа. Да.
Вземи комплекта отгоре на хладилника.
Помогни ми с това. Какво?
Издърпай това. Аз ще я обърна.
Съжалявам. Съжалявам. Съжалявам.
Какво се случи?
Застреляна е била откъм гърба.
и е преминал направо през гърдите.
Нищо особено, мисля.
Ще трябва да почистя това и да я превържа.
Тук ще стане доста шумно.
така че или се стегни, или се махни.
Съжалявам за това. Съжалявам.
Можем ли все пак да я заведем в болницата?
Помоли ме да не го правя,
но мисля, че трябва.
Нека да помислим върху това.
Дупките от куршуми пораждат въпроси, които довеждат закона.
Ще оцелее ли?
Твърде много се изисква, за да убиеш човек.
Тя загуби много кръв.
Виждал съм и по-лошо.
Това е пилешка супа.
Ще се оправиш.
Обещавам.
Справи се днес. Беше силна.
Ти също.
Утре пак трябва да отида в града, за да взема още лекарства и други неща.
Би било добра идея да не ходиш на риболов за известно време.
Разбираш ли ме?
Остани си в къщи.
Да, сър. - Трябва да тръгна по-рано.
Така че просто я дръж в леглото. Давай й много течности.
Хей, ние не я познаваме, така че не й вярваме. Нали?
Лека нощ, Бо. - Лека нощ.
Добро утро.
Белезници ли сте ми сложили?
Защо го направихте?
Не те познаваме.
Бо ми каза, че ако се опиташ да мръднеш, трябва да те застрелям.
Просто се шегувам.
Аз съм Таг.
Здравей.
Аз съм Януари.
Би ли погледнал това? Навява ми стари спомени.
Добър избор. Ще ти струва 38.99.
"Свалете презервативите."
Защо да го правя?
Дръж червилото на жена си далеч от мен.
Как си, грознико?
Какво, наистина ли искаш да знаеш, или ме бъзикаш?
Просто се бъзикам.
Имаш ли време за хапване. Отиваме при Лусил.
Не, имам някои неща за вършене.
Добре, това е Девънпорт, новак от Тулса.
Това е Боудри. Той е опасен. Речните хора.
Да. Да не объркате пътя. - Връщаме се.
Хей, успя ли да хванеш нещо, с което да се похвалиш?
Таг хвана един преди няколко дни.
Голям? - Достатъчно, за да стане за ядене.
Излязох онази сутрин. Не видях нищо.
Защото са те видели първи.
Трябва да ги изненадам.
Как е хлапето.
Мисля, че ще ме надживее.
Добре, карай така, а аз бих дошъл да те видя някой път.
Достатъчно ми е скучно. - Да, разбира се.
Ще се видим, голямо момче. - До скоро.
Не се забърквай в неприятности.
Видя ли, че Януари има татуировки? - Дай ми онзи 5/16 там.
Благодаря.
Мама имаше ли татуировки?
Имаше няколко.
Всички те бяха почти еднакви.
Всъщност тя имаше много.
Преди мислех, че изглеждат малко странно,
Но мисля, че Януари изглежда готино.
Видя ли го? - Да.
Въобще не си измисляй някакви идейки.
Това няма да заработи. Не.
Ще живееш.
Откога съм тук?
От няколко дни.
Коя си ти?
Казвам се Януари Евърс.
Мислиш ли, че можеш да ми кажеш, какво се е случило?
Те ме отвлякоха.
Тъкмо се връщах от фитнеса.
Тъкмо влязох в апартамента си и те бяха там.
Лизи.
Лиз беше ранена.
Пребиха ме до смърт.
Само чувах как крещят за някакъв човек, който им бил приятел.
И че са откраднали нещо от тях.
Той ни взе, качи ни в кола,
вози ни, не знам колко дълго.
Колата спря.
Измъкнаха ни навън.
Тя им каза, че не знае нищо.
Те я застреляха.
Лизи!
Не!
Изоставих я и започнах да тичам.
Освободих се и просто...
чух изстрел.
Почувствах го, паднах от този мост във водата и...
Чух ги как ме търсят.
Тогава се гмурнах във водата
и задържах дъха си, колкото можех.
Последното, което помня, е,
как казаха, че сигурно съм мъртва и си тръгнаха.
Кажи ми за другото момиче.
Лиз. Елизабет.
Беше най-добрата ми приятелка.
Тя беше единствената ми приятелка.
Къде беше, по дяволите? - Поразходих се.
Реших да хвърля прощален поглед на сезона.
Защо не ми каза?
Говориш прекалено много. Имах нужда от малко тишина.
Къде отиде? - Никъде.
Знаеш, из гората. Какво, по дяволите?
Къде беше?
Трябва да се върна отново в града.
Току-що беше там. - Да, но трябва да отида пак.
Трябва да купя няколко свещи за косачката.
А защо не се заемеш с уроците си?
Щях да тръгна да те търся. - Таг.
Стой близо до къщата. Ясно?
Да, сър. - Как е тя?
Спи. - Добре. Няма да се бавя.
Какво... Какво става? - Какво да става, хлапе?
Ти не ходиш в града толкова често
и няма да използваме тази косачка още четири месеца.
Сам казваш, че хората живеят от сезон на сезон.
Това не е типично за теб.
В крайна сметка ще трябва да я върнем в града.
В болницата. - Защо?
Защото нищо повече не можем да направим за нея.
Каза, че тя се възстановява и не иска да си тръгне.
И се съгласи... - Да, знам какво съм казал.
Това са глупости.
Да, така е. Ела тук.
Но това е необходима глупост.
Продължаваш да ме дърпаш за езика. Ще ти го кажа директно.
Надолу по реката има мъртва жена.
Току-що я видях, оплетена в клоните и оставена да гние.
Била е простреляна право в лицето.
Мозъкът й е бил пръснат и е била хвърлена във водата.
Мислиш ли, че новата ни приятелка тук в дома ни,
би била простреляна от същите хора, оставили я да умре?
Какво мислиш, че ще направят, ако разберат, че е жива?
Върнете се тук и си я вземете, така ли?
Светът е пълен с гадни хора, които правят гадни неща.
Има ужасни неща, които дори не можеш да си представиш.
Такова е естеството на звяра.
Върни се в къщата, екипирай се и заключи всички врати.
Да, сър. - Добре.
Полицейско управление Антлер. С какво мога да ви помогна?
Ало?
Би ли направила нещо за мен?
Трябва да отида до тоалетната.
Добре ли си там вътре? - Само за момент.
Мисля, че трябва да седна.
Красива си.
Не се чувствам твърде красива. - Красива си.
Просто преживяваш труден период в момента.
Майка ми беше красива.
Къде е майка ти? - Тя почина, когато бях малка.
Но той каза, че тя не е страдала, така че...
Така стоят нещата, така че... - Съжалявам.
Съжалявам за приятеля ти.
Бо ми каза.
Аз също.
Искаш ли чая си?
Разбира се.
Къде е баща ти? - Бо, ли? Той... отиде в града.
Бо ли? - Да.
Името му е Боудри, но аз го наричам Бо.
Баща му е бил голям фен на Луис Ламур. Чувала ли си за него?
Бил е нещо като стар каубойски писател.
Написал е куп каубойски истории.
Както и да е. Има един герой в една от тях, на име Боудри.
И на дядо толкова му харесало, че го откраднал.
Това е отдаване на почит.
Защо не му викаш татко?
Защото винаги съм го наричала Бо, предполагам.
Искам да кажа, че това е името му.
А това Таг? Откъде е?
Казва, че мама винаги ме е наричала негова дружка.
И това име ми хареса повече от другото... така че остана.
Какво има?
Нищо. Просто... помислих, че...
Всичко е наред.
Здравей. Станала си.
Да. - Добре.
Сърдиш ли ми се? - Не.
Трябваше да отиде до тоалетната.
Опитах се да съм в услуга на чаршафите ти.
Много ти благодаря, Таг.
Както казах, ние не я познаваме.
Аз я познавам.
Защо не отидеш да се измиеш за вечеря?
Господи, благодарим Ти за тази храна и за този топъл дом.
Молим за Твоята прошка, просто както и ние прощаваме на другите.
Молим Те за напътствия, Господи.
Но преди всичко, нека бъде Твоята воля, нито повече, нито по-малко.
Да се свети името ти, амин.
Амин. - Добре.
Благодаря ти.
Да, имаш още път да извървиш, но... ще се справиш. Виждал съм и по-лоши случаи.
Пушиш ли? - Да.
Студено е. - Да. Ще бъде тежка зима.
Лека нощ, Бо. - Лека нощ, хлапе.
Лека нощ, Януари. - Лека нощ.
Мила е. - Да, добре е.
Какво ще правиш?
Утре ще те заведа в града.
Има една клиника в Антлерс. Ще се погрижат добре за теб.
Добре.
Хей, ти, Алехандро.
Да, скъпа.
Ирландска е.
Току-що докараха Дженсън.
Можеш ли да го почувстваш?
Каква глупава грешка.
Яко глупава. Ти глупак ли си?
На никого не съм казал. Кълна се.
Знаеш, че си мъртъв.
Обърни внимание. - Добре.
Защо го направи?
Връщах се.
Кълна се. - Защо, по дяволите, го направи?
Погледни ме. - Аз...
Аз мога до го обясня.
Всичко.
Успех с обяснението на това.
Получи ли нещата ми?
Не, направих това, което ми казаха да направя. Нали?
Това е просто недоразумение.
Натопили са ме, човече. Но това просто...
Това... Това е недоразумение.
Погледни ме.
По дяволите! - Това беше хубав удар.
Добре, каубой.
Стани сега.
Академията те е учила на нещо повече от това, момче.
Як човек си. Дръж се.
Кълна ти се. Кълна се, че направих доставката.
Направих доставката.
И не беше лесно, човече. Не беше като да... Кълна се.
Да бягаш от мен е все едно да бягаш от Господ.
Имам очи навсякъде.
И какво искаш да направя сега?
Взе ли съпругата? - В багажника... с детето.
Чуваш ли това? Хванали сме жена ти.
Хванахме шибаната ти жена.
Кажи ми. Кажи ми.
Кажи ми...
Как се казва тя?
Лейни, Лейни. - Лейни ли?
А на Лейни в началото няма да й хареса.
Ще се опита да се съпротивлява.
Аз бях...
беден, изоставен, объркан.
Сирак...
Отиващ към най-лошото...
Най-лошото място, което някога би си представил.
Някога.
Ще й причиня същото, което онези хора причиниха на мен.
Вътре.
Моля. Моля.
Съжалявам, човече, прецаках се.
Прецаках се. Знам, че вината е моя.
Не ги наранявай. Моля те, Господи.
Вониш на мъртвец.
Нищо не е нужно да правиш.
Не. Аз мога. Все още мога...
Не, все още мога да ти помогна. Аз мога...
Погрижихме се за малката ти любовница.
Мога да шофирам, мога да тичам, мога...
Сега е твой ред.
О, Господи. - Спри.
Не, Господи! Не! - Без повече страдания.
Страхливец!
Януари спи.
Това е добре. Божие лекарство е.
Дядо винаги го е казвал. - Да, сър.
Говорейки за старците,
трябва да отидеш при стария Уайтхорс да видиш дали е добре.
Не съм го виждал от няколко дни.
Мислех, че трябва да остана вкъщи.
Ще тръгнеш в обратна на реката посока. Мисля, че ще е добре.
Ще взема камиона. - Не, камионът ще ми трябва.
Ще ти трябва ли?
Изглежда ще вали.
Би могла да си вземеш душ.
Във всеки случай ми се подмазваш.
Би било добре да си се поглезя на рождения си ден.
Кой рожден ден отново? - Кой ги брои?
По-добре се поуспокой с тези рождени дни.
Ще станеш на 42 следващия месец.
Готова съм.
Всичко ще бъде наред да знаеш.
Може би искаш да останеш незабележима.
Веднага се връщам.
Не мога да устоя на миризмата на бекон. Какво става?
Този свят не е подходящ за това.
Тялото е изплувало надолу по реката. Току-що ми се обадиха.
Едно от нашите момчета.
О, да. Кой окръг?
Името му е Дженсън. Заместник.
Три години.
Измъчвали са го с бормашина. Дузина дупки в него.
Пребит, прострелян, хвърлен нагоре по реката снощи.
Да, съжалявам. - Жената и детето...
...са изчезнали. Дори не мога да се свържа с тях по телефона.
Виждал ли си нещо странно там?
Бил ли си във Форк?
Нищо. Всичко е доста спокойно.
Сутринта тялото на момиче от Атлърс е открито в рибарска мрежа
надолу в езерото Броукен Боу.
Застреляно в главата
Изглежда, че е минало през Форк.
През делтата, заклещена в плитчините.
Оказа се, че е изчезнало от апартамента си преди няколко нощи.
Съквартирантът също е изчезнала.
Тя появи ли се вече?
За Бога, не. Надявам се да е жива.
Говори се, че Братството и Картелът са се обединили тук в града.
Не искаш да се забъркваш с такива хора.
Лоши пичове. Имам го предвид.
Виждал ли си нещо нагоре по реката?
Да, намерих някои следи. Може да е нещо.
Доста е далече все пак. Нещо около миля.
Направи ми услуга.
Дръж Таг далеч от реката, докато не се уредят нещата.
Да.
Хората са луди. - Да.
Шибаните братства, картели, индианци, руснаци
прекарват хероин, метамфетамини. Мамка му!
Хората сега, децата...
Всичко отива по дяволите.
Какво имаш там? - О, да.
Племенница ми е, но не от града.
Дойде на гости на Таг за рождения й ден.
Направи си услуга. Махни се оттук.
Добър съвет. Успех.
Какво става, по дяволите?
Имам чувството, че не ми казваш всичко.
Какво знаеш за тази банда тук в града? Това Братство?
Не ги познавам...
но видях лицата им.
Не знам. Той не ми каза.
Това наистина е шибан проблем. - Кълна ти се. Кълна се.
Той е женен. Не сме разговаряли. - Мамка му. Обади се.
Не, не, не...
Кълна се, че не сме си говорили от три седмици.
Дженсън не е тук.
Само приятелката му и съквартирантката й.
Какво?
Той каза да прочистиш. - О, не. Моля, не ни наранявайте.
Моля. Моля.
Запуши устата на тази кучка.
Кажи на Егон да докара колата.
Хей, скъпа.
Ти си Януари, нали?
Погледни ме.
Да. Знаеш ли какво търсим?
Не, не ли?
Да... Вярвам ти.
Не е трябвало да се връщаш у дома, кучко.
Съжалявам.
Имаш ли някакво семейство?
Имам брат в Северна Каролина. Не си говорим твърде много.
Съпруг?
Приятел? - Не засега.
Деца? - Таг.
Просто се опитвам да разбера... дали някой се тревожи за нея.
Всъщност нямам никого. Току-що дойдох от Уилмингтън.
заради един мъж и това беше глупаво.
Срещнах Лизи на работата и...
Тя предложи да плати половината наем...
Но аз продължих да си мълча предимно.
Всъщност нямам никого.
Нито аз, нито Боудри.
Алехандро.
Шибаната съквартирантка.
Тя е жива.
Днес я видях.
Не ти ли казах да се погрижиш за това?
Ти, отвори си устата.
Отвори си устата. Ела тук.
Отвори си устата.
Алехандро.
Това е трябвало да направиш, когато кажа да ликвидираш някое копеле.
Постави я на колене. - Алехандро. Не, моля.
И приключи с това.
Ще се погрижа.
Добре.
Какво става? - Не знам.
Мога ли да ти помогна? - Това ли е къщата на Джонсън?
Не. - О, по дяволите.
Значи това не е 1436 Кикапу Плейс?
Това ли е къщата на Джонсън? - Да.
Вече ти казах, че не е.
Да, сър. Мисля, че го каза.
Виж, не бих лъгал един лъжец.
Тук съм в шибания задник на нищото.
Те ли са?
Не знам. Нищо не виждам.
Какво правиш?
Знаеш ли как да използваш пистолета?
Само за всеки случай.
Опитвам се да намеря сестра си.
Чух, че била дошла откъм реката
и е отишла да къмпингува с някакъв гадняр на име Джонсън.
Забъркали се в някакви неприятности.
Съжалявам. Надявам се да я намерите.
Тя е красиво момиче.
Няколко татуировки. Тъмна коса.
Казва се Януари. - Като месецът.
Не се сещам.
Добре.
Не мисля, че разбираш.
Наистина трябва да намеря сестра си.
Не си я виждал, нито говорил с нея?
Напълно съм сигурен.
Добре.
Тогава имаме проблем, защото не мисля да ти повярвам.
Добре.
Здравей, Боудри. - Здравей.
Вечерята ти изстива. - Започни без мен.
Уморих се да чакам. - Добре, не ме чакай.
Кажи си молитвата и започни да се храниш. Идвам веднага.
Сладурана. Голяма уста.
Не бих опитал късмета си.
Не ме карай да те откъсвам от топлата храна.
Изглежда, че принцесата говори сериозно.
Виж, аз ще...
Ще продължа да търся и ровя за малката ми сестра.
Сигурен съм, че ще се появи.
Ще се видим скоро.
Това те ли са? - Да.
Защо не ги застреля, заради причиненото на Януари.
Това не е наша битка.
Да влезем вътре.
Хей, Януари, погледни ме.
Недей, недей, недей.
Прецака се, приятелю.
Сега се ебаваш с Братството, нали? - Какво искаш?
Искам да си отида у дома, кучко.
Най-добре не се занимавай с това, селянче.
Прекрачваш граници сега.
Прецакване. - Колко души сте там навън?
Трябва да попиташ, колко имаме там вътре.
Аз съм отново.
Млъкни по дяволите.
Прекалено тъпо е да умреш.
Ела тук, къде си мислиш, че отиваш? Млъкни!
Твърдо тъпо е да се умре.
Ти дори си без значение. Това е лудост.
Но трябваше да се бориш.
Трябваше да го направиш по трудния начин, нали?
Ти си следващата.
Таг? Скъпа?
Няма нищо, скъпа. Няма нищо.
Съжалявам. Толкова съжалявам. - Би ли дошла тук, моля?
Добре, Таг, остани тук.
Ще трябва да се отърва от колата им.
Ще я закараме до кариерата.
Искам вие двете да ме последвате, ясно?
Направих ти чай. - Не беше нужно.
Бо мисли, че си извадил шевовете си.
Няма проблем.
Замръзнах. - Какво?
Наистина много се уплаших, затова замръзнах.
Таг, недей.
Ти ме спаси.
Трябва да си тръгна. - Къде ще отидеш?
Нуждаеш се от няколко шева там. - Би могъл да ме закараш до клиниката.
Ела тук. Седни, моля те.
Моля.
Трябва да ми кажеш всичко.
Този тип, за когото ти казах, с когото Лизи се е срещала...
Това е Дженсън, онова ченге. Но...
Били са простото...
Не знам, не беше сериозно, аз не...
Никога не съм разговаряла с него.
Не се доверявам на ченгета.
Тя ми каза, че е замесен в някакви гадости.
Бях уплашена. Просто не...
Дори не те познавам. А ти спаси живота ми.
И съм ти задължен за това. - Нищо не ми дължиш.
Никога не бих останала тук, ако знаех, че ще дойдат.
Не бих го направила за теб и Таг.
Не знам, какво съм мислила.
Те почти...
Само ме заведи някъде. Където и да е.
Остави ме някъде. Те ще продължат да се връщат.
Дженсън се страхуваше от него. Сега и аз съм замесена.
Видях как умря Лизи. Ясно е, че ме искат мъртва.
Не мога да го причиня на всички ви.
Това, което ще ти кажа, трябва да си остане в тайна.
Добре.
Искам да ми дадеш дума. - За какво?
Това момиче се е появило надолу по Броукън Боу.
Точно така. Ами тя?
И докъде стигнахте с всичко това? - Знам, че са я екзекутирали.
Относно заместник Дженсън, си свършихме работата.
Бил е свързан с нея.
Намерих съобщения, снимки...
Бил е компрометиран.
Винаги съм имал предчувствие за него.
Твърде дружелюбен към момичетата. Твърде голям насилник.
Въпреки всичко, намираме разни неща.
Оказва се, че е бил с местната банда,
помагайки им май да влизат и излизат от Арканзас.
Жена му и детето им са все още в неизвестност.
Бандата му... Кои са те?
Страшни копелета, това са те.
Селяни, "готвачи на мета", работещи за Братството и картела.
Пълна бъркотия.
Боли ме сърцето. - Няма смисъл в това.
Да, Боудри. Заеми се с това.
Разбереш ли нещо, трябва да го споделиш с мен.
Имала е съквартирантка, която е изчезнала.
Точно така. Евърс.
Косвена щета най-вероятно. - Тя е при мен.
Какво каза? - При мен е.
Изплувала е от реката и Таг я намери. - Жива ли е?
Къде е тя? - В безопасност.
Не за дълго, предполагам.
Разбираш ли в каква бъркотия се е забъркало това момиче?
Тези хора имат собствени закони там.
Проклети животни.
Къде е тя?
Ужасно е уплашена от ситуацията, в която е.
Вече не знаем, дали да вярваме на ченгетата.
Но ще ти я доведа.
Но не трябва да ме замесваш в това, ясно?
Не искам доклади, въпроси, без нищо.
Изплува на няколко километра надолу до завоя и...
И това е всичко. Ясно ли е?
Не можем да бъдем въвлечени в това. Не мога да съм част от това.
Таг не може да бъде замесена. - Разбира се, че не можеш.
Трябва да я измъкнеш оттук.
Добре. Ще я прекарам през няколко окръга.
Тук всички сме прекалено свързани.
Добре ще се погрижат за теб.
Знам, че Боудри не изглежда да е умен, но той е.
Ще те уредим.
Страхотна си.
Знаеш го, нали?
Не си спомням да съм ти го казала.
Добре. Той ще те заведе на безопасно място.
Ще те изведе извън окръга и оттам нататък ще можеш да се ориентираш.
Нали?
Само така може да се получи. - Добре.
Таг, нужна ми е минута.
Ще се видим при колата.
Ще ми липсваш.
Благодаря.
Ти си...
Ето, дръж това. - Какво е?
Нещо, което да те държи във форма, докато отново се изправиш на крака.
Можеш да се довериш на този човек.
Доверявам се на теб.
Добре.
Най-добре е да тръгваме.
Хайде да те измъкнем оттук.
В святото Ти име се молим. Амин.
Нямахме избор. - Нито пък тя.
Светът е такъв.
Понякога не можем да избираме, какво да поискаме да направим.
Знаете го.
Понякога просто трябва да направим това, което трябва.
Харесваше ми Януари да е тук.
Това ми напомни, какво би било, ако мама беше тук.
Само ние тримата. - Да, добре.
Истина е.
Скъпа, ти дори не познаваш майка си.
Беше твърде малка.
А тя беше толкова объркана, преди да си отиде.
Януари ни имаше доверие.
Единственото, за което ми пука в този широк свят
си ти... да те държа в безопасност.
И нищо няма да ме спре да го правя за теб или нея.
Защо не се върнеш вътре и не се приготвиш?
Не...
Добре ли спа?
Да. Нито пък аз.
Хайде да отидем да проверим, какво става с Брейк.
Шериф Брейк е.
Ако е нещо спешно, обадете се на 911.
Иначе оставете името и номера си след сигнала.
Ще ви отговоря възможно най-скоро.
Шериф Брейк е.
Ако е нещо спешно, обадете се на 911.
Иди вътре и не излизай заради никого, нали?
Искам да остана с теб.
Отивай вътре, моля. Ето, вземи си каквото поискаш.
Искам да говоря с Брейк. Той тук ли е?
Мога ли да ти помогна с нещо? - Не, благодаря ти.
Ако имаш нужда от мен, ще бъда там до касата...
Били Рей, има нещо за почистване във втори коридор.
Хей, къде е Брейк?
Нека се поразходим. - Разбира се.
Никой не знае. Днес не се е появявал.
На обажданията ми получавах гласовата му поща.
Обадих се на жена му и тя каза, че не се е връщал снощи, така че...
Никой не знае, къде е той.
Нямаш представа ли? - Виж, познавам те...
вие момчета, или каквото и да сте, но искам да спрете с тези глупости, ясно?
Много се говори. - Така ли? За какво например?
Ти знаеш. Случаят с Дженсън и мъртвото момиче.
Има някои теории, че Брейк може да е замесен.
Виж, тук съм новак, така че това си е само моя гледна точка и ми се струва, че...
И всички са свързани. Този отдел е пълен с чукащи се братовчеди
и 30 годишни облаги.
Не мисля така. Просто... се говори много.
Познавам този човек от 35 години. Това не се вписва в картината.
Да. Може би се е уморил от тези глупости
и е дължал пари на някого.
Или не е искал да се пенсионира с някаква шибана пенсия.
Разбирам, разбирам.
Уважавам този човек. Предполагам, че е бил уморен.
Ще се опитам да се свържа с него по-късно.
И какво е това, от което се нуждаеше?
Нищо. Само да поговорим. - Има ли нещо по-конкретно?
Защото според чутото от мен, ти си от типа хора, които от нищо не се нуждаят.
Не. - Добре. Хей, ти си бил...
бил си с него вчера, нали?
Бях. - Да.
Да, защото бях там, когато му се обади, казвайки,
че трябва да се срещнете в кафене "Лусил".
Не съм го виждал след това.
Или пък има нещо, което знаеш,
което вероятно искаш да ми кажеш.
Нищо. - Нищо ли? Добре.
Какво ти трябваше все пак? Хайде.
Просто проверявам от време на време как е.
Това е един от тези пъти. - Един от тези пъти.
Добре, ето какво ще ти кажа.
Ако чуя нещо за Брейк... или от когото и да е,
ще се погрижа да се свържа с теб много скоро.
Оценявам го. - Да.
Знаеш, че в този град се случват много неща, нали?
С Дженсън и момичето и...
Хората са луди.
По дяволите, имаш си доста работа.
Да, сигурно имам, сигурно имам.
Хей, Боудри? - Да.
Не казвай нищо на никого за това.
Разговаря ли с Брейк? - Не.
Качвай се в колата. Трябва да тръгваме.
Какво става?
Брейк е мъртъв. Убили са го.
И съм сигурен, че още мъже идват насам в момента.
А какво става с Януари?
Не знам.
Успяла ли е да се измъкне?
Добре ли е? Добре ли е?
Не прибързвай с изводите, нали?
Тя би могла да е и добре. Не знаем.
Добре.
Кучи син.
Какво по дяволите?
Какво по дяволите е това?
Проклетото нещо не иска да стартира.
Няма ли да ме чукаш?
Можеш ли да ме развържеш?
Къде я заведоха? - Разкарай това нещо.
Къде я заведоха?
Познаваш Януари. Къде я отведоха?
Да ти го начукам. - Ще опростя нещата за теб.
Кажи ми това, което искам да знам, или ще те убия.
Добре, добре, почакай.
Само почакай. Почакай, мамка му.
Добре. - Само почакай за момент.
Къде е тя? - Не мога да се сетя.
Ето къде е. Тя е мъртва.
Вече е мъртва. Да. Съжалявам, прецакан си.
Не, не, не. Спри! Спри!
Моля. - Продължи да говориш.
Беше Брейк. Опитваше се да се измъкне с нея, този шибан, тъп боклук.
Добре. Той знаеше по-добре. Вината си беше лично негова.
Той мъртъв ли е? - Да.
Кой го уби? Ти ли?
Да. Аз го убих. Добре.
Какво ще направиш?
Добре! Мамка му!
Къде е Януари? - Мамка му!
Отведох я в комплекса.
Добре, Братството се мотае из шибания комплекс.
Така че я отведох там. - Тя жива ли е?
Ако е била, в момента би желала да не е...
Чуй... Алехандро просто... Той искаше тази кучка, човече.
И я има вече. - Къде е комплексът?
Всичко свърши, човече. Всичко приключи. - Къде е комплексът?
Направих това, което трябваше да направя.
Пътник съм, нали?
Дойдох тук, за да се убедя, че всичко е както трябва.
Разбра ли ме?
Не би трябвало да се занимавам с тази шибана гадост точно сега!
Изкарай ме оттук! - Къде е комуникаторът...
Виж, какво ти става?
Ако ти ми беше опрял косачка в лицето, щях да си кажа всичко.
Виждам проблема. В запалителната свещ е.
Какво? - Би трябвало да го оправя за секунда.
Сега трябва да проработи. - Не! Не, мамка му!
Мамка му. - Хей, успокой се.
Само ще отнема малко от връхчетата.
Ще ти кажа, мамка му!
Добре, добре, ще те заведа до шибания комплекс.
Добре, нека да отидем там.
Скъпа Таг.
Хлапе, ти си най-хубавата част от живота ми.
И съм обичал всяка секунда заедно с теб.
Всяка секунда, всяка минута, всеки ден.
Преди много време ти казах една лъжа.
Направих, за да те защитя.
Но вероятно просто съм се страхувал.
Може би съм се опитвал просто да предпазя себе си.
Вече не знам.
Никога не съм се страхувал, преди да се родиш.
Тогава, в деня, в който ти дойде...
научих нещо различно.
Винаги си вярвала, че майка ти е мъртва.
Но тя не е.
Тя е в затвора за ужасни деяния,
но тя е различен човек сега.
През последните четири месеца, всяка седмица, откакто е излязла от затвора,
тя ти е изпращала писма.
Ти й липсваш и тя те обича.
Но аз унищожих тези писма, всяко едно от тях,
защото не смятах, че тя заслужава теб, или твоята прошка, или твоята любов
след всичко, което беше направила.
Но може би аз бях този, който не те заслужаваше.
Нещата, които съм направил, заради които съм бил лъжец, страхливец.
Всеки ден съм те лъгал, защото не съм искал да те нараня.
Мислех, че те защитавам, но не знам.
Надявам се, някой ден да ми простиш.
Можеш да си отделиш време за това.
Никога не съм бил много склонен да прощавам, но мисля, че ти си.
Едно от нещата, които обичам в теб.
Ще отида да проверя, как е приятеля ни.
И ако намериш това,
това ще означава, че не се е получило толкова добре, колкото съм се надявал.
И съжалявам, че съм те разочаровал.
Хижата е твоя.
Знаеш къде са заровени парите.
Не харчи за глупави неща. Грижи се добре за колата
и тя също добре ще се погрижи за теб.
Дръж оръжието си чисто. Никога не спирай да рисуваш.
Светът е грозен, но ти си красива, силна и добра.
А доброто побеждава в край на краищата.
Обичам те завинаги. Винаги съм го правил.
Боудри.
Девънпорт.
Хей, приятелят ми тук има...
Хей, предният вход. Къде си?
Рики, къде си?
Рики, какво става, приятелю? Къде си? Обади се.
Изглеждаш си се загубил, другарче.
Не, търся една приятелка.
Знам, че е тук. - Приятелка ли?
Тук нямаме приятелки, каубой.
Мога да го видя.
Защо да не улесним нещата?
Предайте я.
Защото знаете, че няма да се прибера вкъщи без нея.
Знам кой си.
Изпратих няколко от момчетата ми при теб
и те никога не се върнаха у дома.
Ти ли ги уби?
Виж, само искам приятеля си. Не искам никакви проблеми.
Мисля, че мога да изтъргувам този човек.
Търговия ли?
Търговия.
Двама от хората ми са изчезнали, вероятно са мъртви.
А ти искаш да търгуваме? - Да.
Не, каубой...
прецакал си се, идвайки тук.
Той ще убие и двама ни, човече.
Разбираш ли? - Искам само момичето.
Добре. Ще ти дам твоето момиче,
ако ми дадеш твоето.
Боудри.
Ние знаем всичко.
Ти знаеш, че аз знам и аз знам, че ти знаеш.
А аз знам... че ще взема Таг.
О, скъпа!
Копеле!
Спрете да стреляте по лабораторията!
Всичко ще е наред.
Ще се върна.
Да ти го начукам, копеле... - Махай се.
Не стреляй. Не стреляй. - Махай се.
Бягай!
Бях по-различен от останалите деца на моя възраст.
О, да.
Аз бях кралят.
Това е нещо...
Всичко това е за нищо!
Нищожество, дори не ме познаваш.
Аз съм кралят.
Аз съм...
Бях дете, изпълнено с радост.
Дете, изпълнено с очаквания.
Едно дете, изпълнено с очаквания и мечти, които ще се сбъднат.
Но в един момент стъпих на погрешния камък.
Бях много млад.
Всичко ще бъде наред.
Виждала съм и по-лоши неща.
Искаш ли да дойда с теб?
Не.
Добре.
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb