ТОКИО, 1950 год.
ДОДЖО ИТО
Къде е той?
Ти какво? Успокой се! Това е Доджо! Не ни пречи!
На теб говоря чужденецо! Тишина!
Седнете.
Тозият мъж на снимката.
Къде е той?
Баща ми, господарят ми.
Познавате ли баща ми?
О, да, познавах баща ти.
За съжаление, по време на войната.
- Как се казваш? - Казвам се Джеймс Райт.
Бях командир на ескадрила в Кралските военновъздушни сили.
Прекарах време с баща ти в Батаан.
Баща ми говореше за теб.
Много истории за западняка , който е познавал източните изкуства.
Страхотен боец.
Забранено движение.
Но сега, ти дойде в моето доджо,
съживи срама за семейството ми.
Ти носиш проблеми и позор.
Позиции за бой!
Сега, г-н Райт,
ще ти създам проблеми.
Атака!
Спри!
Върнете се обратно!
За какво си дошъл тук?
ПОЛУОСТРОВ БАТААН, ФИЛИППИНИТЕ АПРИЛ 1942 ГОД.
ВОЕННОПЛЕННИК
ЯПОНЦИТЕ ДОСТРОЯВАТ ТРЕХМЕСЕЧЕН ЛАГЕР МАРШ НА СМЪРТТА,
ЗА ДА ЗАВЛАДЕЯТ ПОСЛЕДНИТЕ БАСТИОНИ В ЮГО-ИЗТОЧНА АЗИЯ.
Прясна е.
Стойте!
Напред!
Оглеждайте се!
Елате тук!
Не мърдай!
Обградете го!
Пусни го!
На колене!
Вържете го!
И го водете!
Чакай, чакай, чакай...
Давайте! Давайте!
Стой.
Тук.
Гледай направо.
Командире,
новия военнопленник.
Командир, ВВС Британия.
Британец?
Ти ли си единственият оцелял?
Няма оцелели.
Обезглавете го.
Да!
Напред.
Още един. Колко? Колко?
По-живо!
Не се бави!
Напред!
Стой!
На колене.
Оглеждайте се! Обиколете там!
Мамка му.
Вижте там!
Мамка му!
О, мамка му.
Огледайте там! Къде е?
Напред!
Давай, напред!
Давай!
Напред!
Движи се!
Вътре.
Командире, военнопленникът.
Капитан Анда. Защо е още жив?
Успя да избяга. Хвана се в един от нашите капани.
Доведи Хирану.
За съжаление, не мога.
И защо?
Хирану и хората му са мъртви.
Уби ги британецът.
Командир на ескадрила Джеймс Райт,
Кралски британски военновъздушни сили.
Ефрейтор Хирану ми беше като брат.
Моите най-искрени съболезнования.
Спете спокойно, командир на ескадрила Райт.
Днес ти си победител,
но утре ще умреш.
Отведете го!
Да.
Шефе, ще го убия.
Не!
Утре ще се бие.
Лагерът ще види неговия позор
и той ще умре.
Да.
Върви!
Давай!
Върви!
Мърдай!
Движи се!
Разбрах.
Рандал Дж. Принигер, Лудингтън, Мичиган.
Повечето момчета ме наричат „ Брадата“ или „Брадатият“
или просто обикновена стара „Брада“.
Отговарям на всички варианти, неунижаващи варианти.
Радвам се да се запознаем, Райт.
Имаш ли малко име, Райт?
Да, Джеймс. Кралски военновъздушни сили. Аз съм пилот.
Това е на гърците. Запазено е за гърците.
Ела... Ела, ела, ела, ела. Ела тук.
Вземи това. Това беше мястото на Симънс.
Него вече го няма.
Да, той е мъртъв.
Хвана проклетата малария.
Не, не, не. Дизентерия. Кървавият флюс.
Как стигна дотук, Джеймс?
Бях изпратен на спомагателна мисия
за да подкрепя последната позиция на съюзниците.
Бяхме десет души,
Излетяхме от лодка тип „банан“ в Южнокитайско море.
Казаха ни, че филипинците имат опорна точка
на полуострова, но предполагам , че това е била лоша информация.
Докато пристигнахме, японците
бяха унищожили почти всички.
Оказа се кървава самоубийствена мисия.
Бях ударен, изхвърлен над водата, посред нощ.
Някак си бях изхвърлен тук.
Значи британците, идват ли да ни освободят или какво?
А ти си?
Габриел Вилянуева,
Армия на Съединените щати, сержант първи клас.
- Приятно ми е да се запознаем. - Приятно ми е да се запознаем.
Той е наполовина филипинец.
Изпратиха го тук, за да помогне с обучението на местните жители в Батаан.
- Ба-та-ан е. - Точно това казах и аз. Ба-тан.
Значи британците, идват ли?
Страхувам се, че не.
Мислят, че съм мъртъв, мислят...
те мислят, че всички сме мъртви.
Така че не.
Вътре в казармата поддържаме военна структура.
Всички ние имаме правила.
Споделяме подробности за работата, дори подробности за погребението.
Освен това, тук е и нашият командир.
Кой е това? Кой е командирът?
Капитан Колинс. Той е най-високопоставеният сред нас.
Той е долу в казармата А. Ще се срещнеш с него утре.
Не мисля, че ще има утре за мен, старче.
Това може да е всеки от нас.
Не, не. Аз...
Вече убих трима от хората на Ито, за които той знае.
Почти съм сигурен, че до утре,
Ито има куршум с моето име.
Освен ако някой не знае как да се измъкнем оттук.
Излизането от лагера не е проблем.
Става въпрос за връщане и осъзнаване
няма къде другаде да се отиде.
Всички се връщат,
и точно тогава ги хващат.
По-добре е да отидеш на похода.
Какъв е походът?
Всеки, който е достатъчно силен да работи, остава тук.
Накараха ни да направим писта, сега ни хванаха за
изграждане на периметърна стена.
Изпращат останалите в друг лагер на 60 мили северно,
и наричат това „Марш на смъртта“.
Какво знаем за този друг лагер?
- Нещо? - Много малко.
Мъжете бягат по пътя.
Тези, които успяват,
само Бог знае какво им се случва.
Доколкото знаем, това е лесният изход.
Или може би ще имаш късмет и ще получиш меча.
По-добре се надявай, че обезглавяването да е чисто.
Понякога е необходим повече от един замах, за да се свърши работата.
Да, правилно. Не го слушай.
Започвайте!
Това е Таймс Скуеър.
Когато подполковникът се обръща към лагера,
те ни подреждат там.
Това е и мястото, където се водят битките.
Битките се случват там.
Ито поставя всички хора,
които се държат лошо в центъра на вниманието.
Той ги поставя там с охраната си.
Той го използва като тренировъчна площадка за тях.
Стани! Сега!
Тези мъже бяха хванати
с допълнителни дажби в казармите им.
Трябва да се даде пример.
Напред!
Назад!
Борба до смърт!
Ела тук.
Господарю!
Трябва да го убием господарю.
Простете.
Той е различен.
Той знае това, което не трябва.
Затова...
Не трябва да го помилваме.
Стърчащия гвоздей все едно ще бъде забит.
Вярно.
Той ще срещне края си достатъчно скоро.
Имаш камъни в юмрука си?
Капитане.
- Колинс. - Капитане. Радвам се да се запознаем.
Това беше някаква впечатляваща работа.
Радвам се, че си на моя страна.
Питиетата са от мен.
- Брада. - Да?
- Един рунд за британеца. - Аз съм... много пред теб.
Много си добър!
Кабум.
Няколко глътки от това ще излекуват всяка болест.
И така, ъъъ...
Какво се е случило с крака ти? Добре ли си?
Да, получих малко шрапнели преди няколко месеца.
Вярваш или не, аз бях късметлията.
Докато мога да върша тежка работа, ще бъда добре.
Наздраве, момчета.
Наздраве.
Дано доживеем, за да се борим още един ден.
О, да.
Харесва ли ти?
- Има вкус на скапан бензин. - Това е моята рецепта.
Би трябвало да има вкус на бензин.
Откъде си в Англия, Джеймс?
Роден съм в Съри, но израснах в Хонконг.
Хонконг.
Как стана това?
Баща ми работеше там.
Текстил, но се върнах в Англия, когато той почина.
Така беше и в Хонконг, където научи
всички тези глупости с кунгфуто?
Нещо подобно.
Не, имах късмета да тренирам на няколко места.
Ъъ, Хонконг, Тайланд, дори Япония.
Тук съм от известно време.
Никой не излиза от тези битки.
Ето, започва се.
Доведете го веднага.
Господарю.
Напусни!
Ти си умел боец.
Кой те е обучил на нашите обичаи?
- Тренирал ли си в Япония? - Тренирал съм на много места.
Вече разкри кой те е обучил.
Твоята техника е крайно забранена.
Това твое ли е?
Да.
Баща ти, военен герой?
Да.
И моят също.
Върни ми го.
Може би ще видиш баща си отново.
Баща ми е мъртъв.
Тогава със сигурност ще го срещнеш отново.
Почивай си добре, командире.
Утре...
умираш.
Отведете го!
Да, сър!
Хайде да тръгваме, Брит. Ти си на ред.
- Джеймс, искаш ли нещо за пиене? - Не, благодаря.
Хайде да свършим това.
Всички на работа!
Някой има ли вода?
Да, Бърди. Вода.
Благодаря.
Главата на Ито сигурно се върти в момента.
Защо не го довърши?
Итоовите мъже просто правят каквото им се казва.
Те не искат да умрат повече от нас.
Ръцете!
Виж, да се махнем от тук.
Ела в офиса ми.
Виж.
Добре. Дръж се, става ли?
Защото след около седмица,
ще ни отведат в друг лагер.
Ще се измъкнем от тази дупка.
Или към нещо по-лошо. Ако успеем.
Няма да успея с това коляно.
Трябва ни радио.
Ако силите ни са все още край брега,
има голяма вероятност да се свържем с тях.
Мислиш ли, че не знаят, че сме тук?
Разбира се, че знаят, че сме тук.
Няма да хабят добри хора, за да дойдат да ни вземат.
Ние сме жертви на войната.
Има радиостанции... в онази кула.
Нали?
Ще си взема една.
Всички сме вътре.
Добре.
Кажи ми кога.
Добре, сега.
Какво, мислиш, че можеш да ме победиш? Хайде де!
Върни се!
- Върни се! - Хей, точно тук.
Съжалявам! Съжалявам! Добре, добре, добре.
Съжалявам.
Не мърдай.
Сега.
О, мамка му.
Ти! Спри веднага!
Хубава си.
Кучка!
Благодаря ти.
Дошъл ли си да ни спасиш?
Ще направя всичко възможно.
- Габриел, говори с мен. - Чакай, чакай, чакай.
Добре, сега.
Знаеш, че можем само да слушаме това.
Щом се опитаме да изпратим сигнал, сме свършени.
Знам.
Ще претърсят казармата, за да я намерят.
Няма да я намерят.
След това ще започнат да ни измъчват, докато не го направят.
Има повече от едно от тези неща там горе.
Добре? Една от тях лесно може да се изгуби.
Надявам се.
Всички трябва да се махнем оттук,
и няма да ходя на никакъв проклет поход.
Да, знам.
Имаш ли с какво да пишеш?
Да.
Добре.
И говориш, нали?
Говоря малко японски.
Разбирам повече, отколкото говоря.
И аз. Записвай всичко, което чуеш,
дори и да са просто думи , които нямат никакъв смисъл.
Добре?
Имаш ли нещо против да взема една от тях?
Не.
О, Боже мой.
Наистина ли мислиш, че хората ти са близо, Джеймс?
Излетяхме от брега на 70 морски мили разстояние.
Колко далеч могат да бъдат всъщност?
Те знаят обаче, че всички сте паднали.
Да. Ами...
Трябва да се надяваме.
Привлече вниманието ми
че отделните лица
са посещавали части от лагера,
които са забранени.
Сочиш грешния човек.
Не съм аз.
Доведете го тук!
Не съм аз.
Сега е единственият шанс
да спася живота ти.
Кой?
Лопес.
Нека това бъде урок!
Хей, Джоунси.
Не знаеш нищо, така че спри да предполагаш.
Тези момчета намериха начин да минат през оградата
без да бъдеш хванати.
Не ги познавах, момчетата.
Глупости! Бориш се като паяк с онези момчета.
...в продължение на седмици. - Господи, Брадат,
гледай си работата.
Виж, намериха ли тези момчета начин
извън оградата, или не?
- Кажи ми. - Добре.
Може би го направиха.
Добре, значи си отишъл с тях?
Не.
Но все пак са ти казали, нали?
Не знам нищо друго.
Какво мислиш, че ще се случи, ако ми кажеш истината?
Мислиш ли, че ще те издам?
- Не бъди глупав. - Глупав.
Ако тези момчета намерят начин да минат през оградата
без стражата да ги види от кулата,
искам да знам. Кажи ми.
Няма нищо друго освен джунгла там.
Отново, не е трудно да се измъкнеш от това място.
Просто въпрос на сляпо петно и няколко прерязани жици.
Къде?
Чисто.
Да вървим.
Мамка му.
Твърде дълго те нямаше.
Добре.
Кажи ми нещо, Брит. Как изглежда заливът?
Беше тъмно.
Има няколко рибарски лодки, един филипински артилерист все още пуши,
но американците са близо.
Хей, откъде знаеш?
Чух Навахо.
- Господи, Навахо ли? - Да.
Използвахме това, когато започна войната.
Трудно беше да го чуя, но ти казвам,
определено беше навахо.
Тези копелета си гонят опашката,
опитвайки се да разберат това.
Как го разбра?
Не го направих, но знам какво чух.
- Имаше нещо друго. - Какво?
Намерих планер.
Ами да, нищо изненадващо.
Те ги използваха преди няколко месеца
да прекарат хора и артилерия със самолет.
Това беше катастрофална мисия. Никой не оцеля.
Може да е начин за осъществяване на контакт, нали?
Нали?
Какво имаш предвид, като изход?
- Да. - На някакъв шибан планер?
Луд ли си? Те се реят.
Няма никакъв шибан мотор в тях.
Виж, ние правихме тренировъчни мисии, нали,
в C-47, теглене на самолети.
Сега, нека променим това.
Сега, един опитен пилот може да лети достатъчно ниско
да закачи теглителното въже на планер с прелитане.
- Виждал съм го как се прави. - Да, може би на писта,
но не и джунглата.
А пистата, която разчистихме, е на около миля оттук.
Всичко, което трябва да направим, е да поставим опорни пунктове.
от двете страни на въжето за теглене, нали?
Сега, ако този пилот дойде директно
и няма дървета, скали, в непосредствена близост,
45 метра напред,
тогава ти казвам, че този планер ще се издигне ето така.
Гарантирам го.
Звучи като малка вероятност.
Може да е лошо, ако не осъществим връзката.
Може да е наистина лошо, но каква е алтернативата?
Да останеш тук под командването на Ито?
Тогава разбираме, че наистина сме прецакани.
Трябва да направим нещо, нали? И аз казвам, че това е всичко.
Вярвам ти.
- Ти!
Да, да, да.
Да, чух те.
Ела!
Добре. Добре.
Сложете стол.
Да.
Какво знаеш ти...
за Навахо?
Навахо ли?
Да.
Индиянския език.
Знам, че американците го използват.
Разбираш ли този език?
- Защо бих го разбирал? - Ти разбираш японски.
Разбирам и шибания немски. Какъв е смисълът ти?
Ще разбереш дали твоите американски приятели
разберат Навахо, ти ще заслужиш благоволението ми.
Никой не разбира навахо освен самите навахо.
Това е и идеята.
И дори и да го направиха,
защо някой от мъжете би искал да помогне на теб или на Япония?
Защото спасяването на собствения живот е мощна мотивация.
Така е и със спасяването на собствената страна.
Никой от вас никога няма да види дома си, семействата си.
Ако оцелееш в този лагер, тогава ще се изправиш пред похода.
Ако оцелееш след похода,
адът те очаква от другата страна.
Тогава предполагам, че нямаме какво повече да губим, нали?
Тогава ще продължиш да се бориш.
О, ще продължа да се боря.
Можеш да продължиш да подреждаш хората си един след друг,
и ще науча всички тях,
но няма да е навахо.
Отведете го в бараката! Да!
Господарю.
Вие кървите...
Но у Райт - не.
Мога да довърша Райт, когато си поискам.
Сега ме притеснява друго.
Какво може друго да ви притеснява, освен това копеле?
Готви се атака!
Американците са все още близо,
и тъй като Райт е все още тук, британците също са близо!
Но то идва!
Не разбирам добре навахо,
но ако ушите ми го чуят...
тогава нещо наближава.
Напусни!
Вземи това. Ще помогне.
Ставай!
Страхливци! Загубихте от него?
Какво ще заповядате господарю?
Господарю?
Те имаха късмет.
Това, което предстои, е много по-лошо.
Ъъ, не, не, не.
Ъъ, стойте мирно. Моля ви, стойте мирно.
От колко време съм тук?
Близо два дни.
Дадохме ти морфин , за да можеш да спиш.
- Как стигнах дотук? - Хората на Ито.
Това е странно искане.
Само японски войници биват изпращани тук.
Раната ти, тя заздравява.
Не съм съвсем сигурна колко дълго ще останеш тук.
Как се казваш?
Тереза.
Знаеш ли, чудя се за теб, Тереза.
Защо се чудиш за мен?
Ти затворничка ли си?
Като нас?
Да.
Да, затворник, но... не като теб.
Много си силен, ще се изправиш срещу Ито...
Но може би не е чак толкова умно.
Да.
А, вероятно си права.
- О, не, не, моля ви... - Аз... Добре съм.
- Малко... малко вода, моля. - Добре.
Благодаря ти.
От колко време си тук?
Три месеца.
Те ме отделиха от семейството ми.
Принудиха ме да работя.
Казаха ми да помогна на японците,
но не мога да се боря с болестите, причинени от тези състояния.
Познаваш ли това място?
Няма нищо.
Просто джунгли около това място.
Няма възможност за бягство.
Ами Ито? Казал ли е нещо?
Чу ли нещо , което би могло да помогне?
Става параноичен.
Страхувам се, че няма да ме остави да напусна това място жива.
Сега ме чуй.
- Трябва да ти кажа нещо. - Добре.
Какво правите?
Ъъъ... Можеш... можеш да си починеш сега.
Какво става?
Демонстрация навън.
Обясняват на хората ти какво се случва, когато се правят опити за бягство.
Силата ти се връща.
Полека-лека.
Добре.
Очаква те още едно предизвикателство.
Тази вечер си почини,
- но утре... - Утре умирам.
Да, знам.
Защо правиш това?
Защо ме оздравяваш, само за да ме убиеш?
Защо? Защо, командир Райт?
Станах свидетел на техниката ти с празни ръце.
Твоят сенсей те е научил добре.
Ти го почиташ.
Знаеш ли, ако вече си ми показал най-добрите си мъже,
уверен съм, че ще се прибера у дома.
В крайна сметка просто ще ти свършат бойците.
Тогава какво?
Ти и аз?
Ти?
Те идват.
Слушам думите на навахо.
Не ги разбирам,
но се страхувам, че идва конвой.
Всички вие трябва да споделяте този страх.
Защо?
Защото, ако това се случи,
никой няма да оцелее.
Как се чувстваш?
О, знаеш...
Предвид обстоятелствата.
Ито сигурно те иска жив.
Така би изглеждало, нали?
Въпреки че не мога да разбера дали го подлудявам
или просто го забавлявам.
Може би по малко и от двете,
след последното ти представление.
Никога не съм виждал нещо подобно.
Виждали ли сте това?
Какво видя?
До всички японски висши офицери
на японската императорска армия.
Внимание, военни на Съединените щати
и неговите съюзници ще държат строго отговорни
всички действия, които водят до малтретиране на военнопленници,
интернирани цивилни лица и некомбатанти цивилни лица
на които не се отдава достойнство, чест,
и защита, осигурена от правилата и обичаите на войната.
Армията на Съединените щати получиха
неоспорими доказателства за деградацията
и бруталността, на която са подложени американците
и съюзническите военнопленници са били подложени,
които са в нарушение
от най-свещения кодекс на военната чест.
„Подпис, генерал Дъглас Макартър.“
Дай да видя това.
Вчера дойдоха.
Самолетът е пуснал полезен товар от тези неща.
Те са навсякъде.
Нашите военни искат всички да знаят
че са ни видели, както и тях.
Това е страхотна новина, нали?
Не съм толкова сигурен в това.
Защо?
Според това,
Ито знае, че ще е в големи проблеми, ако съюзниците освободят лагера.
Ако този американски конвой се появи тук,
той вероятно ще стане пълен камикадзе,
вероятно ще ни убие всички със себе си.
- Хей. - Боже!
Какво, по дяволите, правиш тук?
Трябваше сам да видя планера.
Все още ли мислиш, че е луда идея?
Да, разбира се, че искам, но първо трябва да осъществим контакт.
Слушай, веднага щом изпратим това съобщение,
японците ще разберат.
Говориш тагалог, нали?
Да, но и японците също.
- Но те не говорят навахо. - Да, ами, и ти не говориш.
Нали? Наистина ли?
Разбира се, че не.
Не, но мисля, че имам една идея,
за да започнем разговора. Хайде.
Хей, добре ли си?
Остави го. Да пием.
Сигурно се е напил.
Винага така прави.
Така е.
Хайде още по едно.
Освен, ако не се напиеш.
Ще издържиш ли?
Разбира се.
- Чакай. Чакай. - За какво?
- Чакай. Чакай. - Той ще проговори.
Млъкни.
Не искам да те убия.
Разбираш ли?
Да.
Добре.
Върви. Върви. Върви.
Хей! Бързо! Тук!
По дяволите!
По дяволите. Добре. Върни се. Върви. Върви.
Ставайте! Ставайте! Ставайте!
Тишина!
Едно.
Две.
Три.
Четири.
Пет.
Шест.
- Седем. - Осем.
Девет.
- Десет. - Единадесет.
Дванадесет.
Видяха ли те?
Нещо подобно, да.
Какво се случи?
Не се тревожи. Имаме план.
План за какво?
Ще ти разкажа за това сутринта.
Побързайте!
Хванете го!
Каквото и да се случи по-нататък, не прави нищо по дяволите.
Снощи,
няколко затворници напуснаха казармите си
и нападнаха охраната.
Знам, че не е бил сам.
Бях аз.
Ти?
Да.
Аз сам.
Сам ли нападаш охраната ми?
Виждал си ме да го правя и преди.
Хвана грешния човек. Аз бях.
Аз...
Възхищавам се на смелостта ти, Райт.
Но вашият капитан,
той беше хванат на местопрестъплението.
Да.
Излез!
Върви!
Ставай!
Покажи ми.
Да ти покажа какво?
Забраненото движение.
Не.
Направи забраненото движение върху него,
или моите пазачи ще го убият.
Няма да убивам
безпомощен, невинен човек.
Почистете!
Готови!
Започвайте!
Спрете!
Спри! Спри веднага!
Спри веднага! Горе ръцете!
Да! Да! Съжелявам!
Махненете го веднага!
Дадох го да се разбере
че нарушаването правилата на лагера
се наказва със смърт.
Знаеш какво те чака след това, нали?
Във война сме. - Ние сме военнопленници.
- Има правила! - В моя лагер,
има само моите правила.
Никой не оспорва авторитета ми в моя лагер!
Оспорих авторитета ти
всеки път, когато стъпя на тази постелка!
Или може би си тук просто за мое забавление.
Не мисли, че си извън моя контрол.
Защо не стъпиш на тази постелка с мен?
Тогава ще видим кой ще контролира.
Да.
Хайде де.
Това е всичко.
Хайде. Направи своя ход.
Задръжте го!
Тренировката ти не е това, което си мислех.
Един мъдър боец би знаел по-добре
кога да влезе в битка , която не може да спечели.
Хайде да свършим с това сега! Направи нещо!
Направи нещо! Страхливец си!
Махнете го!
- Да!
Ти си проклет страхливец!
Ти си страхливец!
Ела, оправи ми ръката.
Живо!
Обратно на работа!
Хей, добре ли си?
Какво се случи?
Трябва да го направим тази вечер.
Тази вечер ли?
Искаш ли да изпратиш радиосигнал тази вечер?
Да.
Биърди идентифицира дума от племето навахо
Това се случва често. Нали, Бърди?
- „Атса. Атса.“ - „Атса?“ Какво означава това?
Нямаме и най-малка представа.
Но какво ще кажеш, ако сдвоим тази дума
с някои внимателно подбрани думи на тагалог, нали?
Японците ще полудеят, опитвайки се да го разберат.
Докато осъзнаят това „atsah“
няма реално значение спрямо съобщението,
да се надяваме, че сме успели да разясним същината.
Обратно на работа! Да, разбрахме.
Сигурен ли си?
Виж, щом изпратим съобщението, това е всичко.
Ще разберат , че имаме радио.
Ще разберат местоположението ни.
Да, затова ще го изпратим
от върха на хълма извън лагера.
Вероятно ще си помислят, че са бунтовниците.
Виж, Ито става все по-притеснен
относно предстояща атака.
С малко късмет, това ще го изпрати до ръба.
Не, не, не. Джеймс.
Да, да, това ще е лошо за нас.
Каза, че е готов да се превърне в пълен камикадзе.
- Успокой го. - Брадо,
Ако има едно нещо , което съм научил,
в битка най-много трябва да се страхуваш от спокойния човек.
Добре.
Върви!
Те са някъде там.
Добре, моля се това да проработи.
Ето, започваме.
Ацах. Ацах.
Ацах.
Да. Продължавай. Справяш се добре.
Ацах.
6 звезди. 6 звезди.
Ацах.
Те няма да разберат.
Няма значение. Те знаят, че не сме японци. Продължавай.
Добре.
Шест звезди.
Ацах.
Изгрев.
Ацах.
Орелът има крила.
Няма двигател.
10-4.
Да!
- Трябва да го спрем. - Не, не, не!
Трябва да им дадем място.
Да речем, ъъ, C-47.
С-47.
Ще разкрием плана.
Как ще разберат къде сме?
- Ярка светлина. - Ярка светлина. Какво? Защо?
Просто кажи „ярка светлина“. Кажи го сега.
Ярка светлина. Ярка светлина. Орел в джунглата.
Без мотор.
Прието.
В кулата има сигнални ракети.
- Ярка светлина. Можем да ги използваме. - Ярка светлина. Добре. Добре.
Мислиш ли, че ще разберат?
Виж, те знаят, че сме приятели.
Те знаят, че говорим под натиск.
Те ще разберат.
Трябва да вземем мъжете. Да тръгваме.
Къде са всички?
Бързо! Скрий радиото, бързо.
- Мамка му! Побързай. Скрий го.
Назад!
На колене!
Не стреляй.
На колене.
- Габриел? - Да.
- Добре ли си? - Да, аз... добре съм.
- Добре ли си? - Можеш ли да се освободиш?
Къде сме?
Не знам. Можеш ли да излезеш?
Можеш ли да се освободиш?
Не, все пак трябва да се махаме оттук.
Тереза.
- Какво правиш тук? - Ще те измъкна оттук.
Какво се случва там?
Малко след като бяхте заловени,
Съюзнически самолети започнаха да прелитат.
Започна нова битка.
Самолет е катастрофирал.
Ито е полудял. Той убива всички.
- О, Боже мой. - Това е всичко.
Да.
- Добре ли си? - Да.
Да?
Колко сте там? Само двама?
Да, само аз и Ана.
Донесох ти това. Може да ти потрябва.
О, ти си невероятна.
Аз ще взема ножа. Ти го пази.
Добре, Габриел, трябва да вземем това радио.
Трябва да изведем мъжете от лагера.
Разбрах. Придържай се към плана.
Ще ни вземеш със себе си, нали?
Да, всички ще се махнем оттук.
Нали? Да тръгваме.
Хайде! Давай! Давай!
Помощ!
Върни се. Върни се.
Помогнете!
О, Боже мой, те убиха всички.
Помощ!
Ох, прецакани сме.
- Стражевата кула. - Давай!
- Хайде. - Хайде!
Нужни са ни боеприпаси.
Добре, чакай тук.
Хей.
Боеприпасите.
Тук са.
Какво правиш? Не, не.
Няма проблем. Повярвай ми.
Залегни!
Помощ!
Има ли някой?
Какъв е проблемът?
Помогнете ни!
Помощ!
Какво?
Моля ви!
Помогнете!
Да бягаме.
Всички да се съберат на площада.
Това е заповед.
Стреляйте!
Тук е сержант Габриел Вилянуева
от армията на Съединените щати, с искане за незабавно евакуиране.
Край.
Прието.
Необходим е теглич. Повтарям, необходим е C-47.
- Търси сигналните ракети. - Разбрано, ярка светлина.
Контакт.
Атака!
Добре, давай! Давай! Давай! Давай!
По дяволите!
Сега ще умреш.
Стани.
Благодаря.
Хайде! Хайде!
Хайде!
Няма къде да бягаш сега.
Никой не бяга.
Райт, хайде!
- Трябва да тръгваме! - Не! Не!
Хайде, да тръгваме.
Помощ. Помощ. Обажда се сержант Габриел Вилянуева.
- Край. - Джоунси, помогни ми!
Вземи този прът и го забий в земята колкото можеш по-силно.
Направи го сигурно.
C-47 и ескорт по пътя.
Търся „Орел в Джунглата“. Край.
Разбрано. Паля сигнални ракети сега. Връщане назад.
Разбрах те, сержант Вилянуева.
Забелязана е сигнална ракета, „Орел в Джунглата“.
Слизам да разгледам по-отблизо,
след това се обърнете отново за екстракция.
- Край. - Започваме.
Давай! Давай!
Всички в планера сега! Да тръгваме!
Хайде, Бърди.
Хайде да тръгваме, всички.
Дай ми тласък.
Добре, добре сме! Да тръгваме!
Идентифицирана е точката на евакуация.
Обръщане назад.
Добре, всички,
уверете се, че сте добре закрепени.
Дръжте се един за друг.
Добре. Закрепени сме. Качени сме в планера.
Ще бъде тежко.
Вие, момчета, се прикрийте.
Неприятелски настроени войски се приближават бързо от запад.
Ще разчистим полето за теб.
Кръжа наоколо, за да те взема. Чакай.
Ето, започваме. Всички, дръжте се здраво. Хванете се за нещо здраво.
Орел в Джунглата, на финален подход сме.
Това е!
Подгответе се за удар.
Дръжте се!
Дръжте се! Дръжте се здраво!
Стана!
Полетяхме! Тя се държи!
Успяхме!
- Мамка му. - Успяхме.
Успяхме.
Хей, момчета, момчета...
- Добре ли си? - Да.
Добре ли си?
Добре ли сте?
Тук е сержант Вилянуева. Ние сме във въздуха.
Разбрано, "Орел в Джунглата".
Не се тревожете, момчета, ще се върнем.
Ще се върнем.
За какво си дошъл тук?
Къде е той?
Баща ми почина миналата година, г-н Райт.
- Моите съболезнования. - Чакай!
Искам да видя.
Казах, искам да видя!
Моля те.
Ако настояваш.
Покажи ми.
Чакай!
Покажи ми.
Мисля, че това принадлежи на теб.
Баща ми ми каза, че един ден,
че бял човек ще дойде за това.
Превод - Иво Иванов Тодоров