Нашия основен истинкт не е оцеляването, а семейството. "Пол Пърсол"
Маями, Флорида
Хитмен 2-3, тук е Хитмен 2-1.
Потвърдихме местоположението на „Сомбра“.
Омбра все още не сме ги открили.
Потвърдено е наличие на оръжия.
Запазете позиция.
*Продължете с изключително внимание*.
Хитмен 2-3, какъв е твоят статус?
Хитмен 2-1, приближавам се към целта
от северозападната страна.
Съобщете за ситуацията от покрива.
Хитмен 2-1, отрядът е на позиция.
Влизаме.
Хайде, хайде, хайде.
Източна стая, чисто.
Кухнята, чисто.
Спалня едно, чисто.
Вторият етаж е чист.
Какво, по дяволите, е това? Той не е тук.
*Прецакахме се*.
Хитмен 2-1, локацията е празна. Моля, уведомете ни.
Алока, чуваш ли ме?
Хванах те.
Сянка?
Татко?
Тези белези от лошите ли получи ?
Да, от лошите.
Мама помогна ли ти да пребиеш лошите?
Тя го направи.
Това ли прави тя в момента,
да пребива лошите?
Ето защо тя не може да живее с нас.
Липсва ми.
Можеш ли да ми разкажеш историята за коремчето на мама?
- Харесва ти тази история, а?
Добре.
Значи, знаем за лошите...
експлозии...
и защо ушите на татко не работят.
Точно така.
И така, когато мама беше бременна,
Тя слагаше татко в скута си,
точно по коремчето ?...
за да усетя как мърдаш.
Понякога не се помръдваше.
Защо?
Защото ти си спал там.
Значи, когато си спал...
Мама правеше това...
за да мога да чуя сърцето ти...
и да знам, че си добре.
Говорите ли френски?
Не, не.
Погледни и в двете посоки.
И в двете посоки. Виж преди това, става ли?
Предпазния колан.
Как се чувстваш днес, скъпи мои?
Какво е „тухлена къща“, татко?
- Какво е това? - „Тухлена къща“.
- Казват... - "36, 24, 36."
Ами...
Това е, ъъъ, адресът на тухлената къща.
Наистина ли?
Не, не.
Ами...
Тухлена къща е термин...
за красива, закръглена жена.
Като цици ли?
*Вуала*. *Като цици, ето.*
И ботуши също?
Да. И двете.
Добре.
Мога ли да избера музиката?
Лайънъл Ричи. Хайде, татко.
Добре, Лайънъл Ричи.
Споти фай, ние обичаме Лайънъл Ричи.
Добре.
Хей.
Чуй как пее това дете.
Браво.
Какво? По дяволите!
Мамка му! Върви на майната си.
Какъв задник.
Нали, татко?
Казваш го , когато шофираме.
Може би под носа си.
Какво е „под носа ми“?
Където децата не могат да ме чуят.
Чувам те.
Казваш го и на другите коли. Много често.
Това е такса за разкриване, господине.
Такса за разкриване ли?
Това е малка такса, която банката начислява
за взаимодействието касиер-клиент.
Аз не...
Кай, *почакай две секунди*. Да тръгваме...
О, френски. Да.
Да.
Какво означава това?
Таксата за разкриване какво покрива?
Имаш предвид, ние да си говорим?
Нека видя какво мога да направя.
- Благодаря. - Една секунда.
Това е, май, третата ти тази седмица.
Всички долу!
Както можете да си представите, това е шибан обир.
Дръжте ръцете си така, че да ги виждаме.
Ако някой се помръдне, ще бъде застрелян.
- Кай, ела при мен. - Три минути.
Да тръгваме, три минути.
- Долу! - Татко!
Казах долу, сега.
Това е моето момче.
Имаш три секунди, задник.
Просто нека момчето ми дойде при мен.
Моля те.
Онова момче ли?
Да, нека дойде.
Този там ли?
Татко.
Този.
Казах долу.
Искаш ли да ме гледаш как убивам това хлапе?
Легни на пода веднага, по дяволите
или ще ме гледаш как убивам това хлапе.
Отворете си очите, малкия.
Татко хвана лошите.
Какво, по дяволите?
...или подаване на оставка, за да се кандидатира
* новият аташе по сигурността на Г-7 *
точно пред офиса на главния инспектор
започна разследване на неговите дейности
докато е бил ръководител на ЦРУ.
О, Боже мой.
Нямам време за това, дами и господа.
Сигурен съм, че ще оцените това, че работата ми означава, че
нищо не мога да ви кажа.
Хей, красавец, изглеждаш добре.
Джак Синдер е шпионин,
и не в смисъла като Джеймс Бонд ,
*-по един по-мрачен начин*.
И така, ръководството на Г-7 ще му позволи ли?
Да откаже тези призовки ли? Трябва ли те да бъдат издадени?
Г-н Синдер нарече тези усилия
напразно упражнение от враговете му
*предназначено да хвърли съмнение*
*относно решението на Г-7*
да го назначи за генерален секретар.
Това лице ми съсипа сутринта, Патрик.
Работя по това, господине.
Изглежда, че се приближаваме.
Омбра удари Алока в Маями снощи.
Тя е елиминирала половината ни отряд.
Какво е това?
Вижте кой се появи тази сутрин.
Сомбра.
Какво, по дяволите, е това?
Обади се на Ейвъри.
- Изпратете ни хеликоптер от Тренто. - Да.
Качи го тук на големия екран.
Да, господине.
Би трябвало да работи. Всъщност никога не съм го правил.
Аврора, уиски, двойно.
8:00 сутринта е.
Малко е рано, нали?
Тройно.
Къде е?
Една секунда, извинявай.
Ето.
Налей ми възможно най-бързо.
Зарежда се , извинявайте.
Патрик.
Ще грабна най-острото нещо,
което мога да намеря в тази стая и ще го забия
право в шибаното ти гърло,
ако не изведеш тази картина на големия екран.
Добре, ето ни.
Сега...
Защо двамата предадохте мен и отряда?
Тя забременя.
Това беше всичко.
Тя забременя.
Сега те хванах, кучи сине.
Искам всичко за Сомбра.
Неговите псевдоними.
Където живее, яде, работи, играе.
Всеки един шибан аспект от ежедневието му.
Хайде да съберем отново групата.
**Същата група** **Омбра и Сомбра изгоряха**
преди много години.
Ще бъде лично за тях.
*Точно както е* *лично за мен*.
Ами...
време е да се захващам за работа.
Здравей скъпи.
Валенсия, Испания
- Говори английски. - Добре.
Синдер има скелети, колкото цяло гробище.
Той ръководеше някакъв таен екип за убийства,
*знаеш, черни операции,* всички тези глупости.*
Това разследване го е изплашило.
Ако това излезе наяве, за него е свършено.
Синдер е човекът , който прави мъжете...
Какво, по дяволите, не ти е наред?
Чичо!
Виждаш ли това лайно?
Докарай си задника тук.
Какво, по дяволите, ти става?
Такива ходове ще ни разкрият.
Сливам се с тълпата, отпусни се.
Би трябвало да работим.
Правиш точно обратното на това.
О, моля те. Едва не го одрасках.
Ти хвърли топката в лицето на малкото момче.
Какво, по дяволите, ти става?
Те са просто куп провалени европейски кучки.
- Добре ли си? - Добре съм.
Защото това дишане казва друго.
- Какво, по дяволите, става? - Във форма съм.
На петдесет и една е гадно, нали?
- Да, така е. - Да.
Така излиза.
Нямаме време за кризи на средната възраст.
Нямаш какво да ми доказваш.
- Все още те обичам.
Задръж тази мисъл.
- Всичко е наред, все пак. - Виждаш ли? Виждаш ли?
Ще играем ли или какво? Или трябва да викам
подир задникът ти? - Винаги се опитваш
да докажеш нещо. - Какво става?
О, мамка му!
Исак.
Сигурен ли си, че си добре, момчето ми?
Добре съм, татко.
Какво се случи?
Искаш ли да направим пътуване?
Пътуване ли? Като ваканция?
Да. Ваканция.
Къде?
В една специална къща , която татко има.
- Специална къща ли? - Далеч оттук.
Ще летим.
В самолет ли?
Готов ли си да вървим?
- Да! - Да! Да тръгваме.
С кого си имаме работа?
Официални представители на шест от седемте участващи държави.
Разследването е изнервило всички.
Богота, Колумбия
Добро утро на всички.
В интерес на целесъобразността,
бих искал това да е кратко, сладко и нередактирано.
Извинете, секретар...
Генерален секретар, ако нямате нищо против.
И бих искал две минути без прекъсване,
за да мога да направя някои доста болезнени признания,
и да разсея всички подозрения, които може да имате към мен
или моите истински намерения.
Преди осем години, по молба на Съединените щати...
Вербувах се като свръхсекретен проект на ЦРУ...
група от елитни специални агенти
в отряд...
известен като Силата на Сенките.
Този таен отряд
беше натоварен със задачата да извършва ликвидации на високо ниво в горещи точки .
Вашите диктатори, вашите деспоти, вашите тирани...
По принцип, ние вършихме мръсната работа на Бог по целия свят.
И как този фактор на Исак Сар...
Тази кратка пауза не беше предназначена да сигнализира
допълнителни въпроси, конгресмен.
Така че, ако просто ме оставите да се изкажа,
тогава можем да стигнем до креслото Ви
и предположенията, в които изглежда се специализирате.
Исак Сар,
мъжът от записите от охранителните камери и Кира Оуенс,
тези двамата се срещнаха като съ-командващи на Сенките,
и въпреки факта, че имаше флиртове на работното място,
които бяха строго забранени...
любовта разцъфна.
Което доведе до гореспоменатото
вътрешни борби,
и в това те да изоставят частта си и командването си.
Сега вярвам, че жената, Омбра...
Ами, тя беше бременна по това време,
и това е ускорило бягството им.
Това са престъпници.
Смъртоносно обучени, висококвалифицирани агенти,
посветени в на най-чувствителните ни глобални тайни.
Тайни, които могат да се преродят като изнудване.
За тези от вас , които не говорят немски,
Просто казах: „Ще ги потърсим.“
„и ще ги унищожим.“
Защото набирането на персонал За Силата на Сенките дойде
с едно-единствено желязно правило.
Никой не си тръгва.
Нарушаването на това правило донесе награда от 25 милиона долара
върху главата на този човек
да бъдат събрани от техните съотборници.
И към момента удвоих тази награда.
Сигурен ли си, че лошите няма да ни намерят?
- Това животно ли е? - Не.
- Има ли бръшлян? - Не.
Какво е това място?
Ще умрем от бръшляна.
- Това тоалетна вода ли е, татко? - Не.
- Има ли змии тук? - Не.
Има ли алигатори?
Спри, спри, спри!
Има ли риба?
Не.
Има ли пирани?
Не, но има експлозиви.
Добре, Кай.
Добре, момче, качвай се.
Ще останем ли тук, татко?
За известно време.
Доста яко, нали?
Хайде да хапнем нещо.
Как е? Добре ли е?
- Татко?
Защо си извади тапите за уши?
Какво имаш предвид? Кога?
С тези лоши хора в банката,
ти ги извади.
Познаваш ли Деърдевил? Как е ослепял?
- Да. - Но той все още е супергерой,
защото неговата суперсила е, че може да чува всичко.
Да.
Ами, при татко е така, но е когато не мога да чувам.
Това е моята суперсила.
Как?
Не знам.
Наистина се фокусирам.
Всичко се забавя.
Чувствам се силен.
Затова ли хвана лошите?
Мисля, че да.
Никога не си бил лош човек, нали, татко?
Знаеш ли какво?
Преди много време...
Бях.
Мама също ли беше?
Защо?
Мислехме си, че сме добрите.
Сега вие ли сте добрите?
Абсолютно.
Преди 4 години
Кира?
Да?
Вече не можем да правим това.
- Може би сме допуснали грешка. - Не, не сме допуснали грешка.
Взехме решение.
Дезертирахме без разрешение.
И сега имаме син.
Нека се върна към Синдер.
Не.
Този човек ще те убие на място.
Провалихме шедьовъра му.
Няма Силата на Сенките. Няма връщане назад.
Искаш да бягаш.
Обичам те.
О, Боже!
Мисля, че това може да е лично за него.
Имахме нещо.
Много обикновено нещо отдавна,
преди изобщо да те зърна.
И не беше истинско.
Да, не бях...
готова за живот с него.
И му казах това.
Но той искаше повече.
Много повече.
Когато казах „не“, той заплаши, че ще ме унищожи.
...докато не е сигурен, че не мога да се сдобия...
Трябваше да ми кажеш.
Аз просто...
Знаех, че ще го убиеш,
и тогава щяха да те убият.
Кира.
Бебето.
Знам.
Не можем да прекараме остатъка от живота си в бягане.
Синдер не може да разбере за Кай.
Не, не.
Ще го направя.
За какво говориш?
Нашият син.
И ще го защитя, независимо от всичко.
Просто ми трябва малко време, за да ги отстраня.
И тогава ще ги убия един по един.
И тогава, когато е безопасно...
можем всички заедно да изчезнем като семейство.
Кира, това може да отнеме години.
Защо ти?
Кажи ми защо ти?
Защото няма да ме видят да идвам.
Защото каква майка изоставя сина си?
Да. Да.
Сигурна съм.
Всеки един от тези телефони е изгорял.
Всичките СИM карти са изгорени. Не мога, по дяволите...
Трябва да се справиш с това прецизно, нали?
Сега е моментът. Сега е моментът.
Няма да чакаме.
Пиеш ли?
Не, това е оптична илюзия.
Какво ти става? Работим.
В нощен клуб през нощта.
О, Боже мой.
А аз съм един зрял, копелдак.
Това е спорно.
- Исак свърза ли се? - Не.
Къде би отишъл, ако си Исак?
Вероятно там, където имахме най-много емоции.
Пари, системи за поддръжка, складове с оръжия...
Точно така, точно така. И така, това е къде? Мароко...
Южна Африка...
- и Колумбия. - Това си мисля и аз.
- Добре, обзалагам се. Да тръгваме. - Какво имаш предвид?
Какво имаш предвид „това, което имам предвид“?
Ние преследваме Синдер. Той е целта.
Тези двама задници,
няма да го хванат на местопрестъплението.
Намираме Исак, намираме Кира.
Ще хванем генералния секретар Синдер
по бели гащи.
Ще му пръснем задника.
Да, да. Мога да пия за това.
Не, не можеш да се напиваш с това.
Винаги прекаляваш.
- Защо не? - Казах, че ще пия за това,
- да не се напивам с това. - Защо не?
Пусни го!
Спри! Спри!
Разкри се!
Хайде, герой. Покажи ми нещо героично.
Изложи сина ни на риск!
Защо?
Свършихме ли?
Не!
Няма проблем, скъпи мой.
Защо се би с баща ми?
Обясни му.
Здравей.
Здравей. Кой е това?
Това е мама.
Не съм я виждал отдавна.
Много съжалявам, Кай.
Скъпи...
Знаеш ли коя съм аз?
- Мамо? - Да.
О, Боже!
О, Боже мой!
Липсваше ми.
О, скъпи, толкова много ми липсваше.
Мама е тук.
Ъъ, бум!
Мама е тук.
Да, тя е, малкия.
Ще бъде ли тук, когато се събудя?
Надявам се.
А сега, лягай да спиш.
Мама и аз имаме много да си поговорим, ясно?
Добре, добре. И така...
Това беше на Бангла, знаете, на плажа Патонг,
и ние умирахме от глад,
но този продавач на риба изглеждаше адски съмнително.
Това хлапе в тази голяма пелена.
Искаш ли да разкажеш шибаната история?
Винаги пропускаш частта за детето в памперса.
Това не е смешно без
...детето в памперса. - Бях на път да го кажа.
Шест години, армейско разузнаване.
Най-добрият в класа ми във Фермата.
А сега?
Сервитьор за убийци.
Да.
- Добре. - Никога не би могъл.
- Не умееш да пиеш. - Хайде, човече.
А ако паднеш по лице?
- Беше около 3 метра. - Не, беше...
Беше около 3.
Радвам се да ви видя.
Наздраве за старите приятели и врагове.
- Здравейте. - Наздраве.
И „страхотната игра“, от която не можем да се наситим.
- Амин. - Наздраве.
Наздраве.
Първо...
Споделяме, ъъъ...
доста дълбока, доста пъстра история.
Но това е история, която не мога да позволя да ни ухапе
в задника сега.
Така че, ще пропусна лекцията за „Какво да правим и какво не“.
Ще премина директно към исканията.
Първо.
Удвоявам наградата.
О, мамка му.
Второ. Планираме и изпълняваме с прецизност.
Ние не разчитаме на късмет.
Не играем за шансовете. Не и с тези двамата.
Колко подкрепа имаме?
Всичко това.
Бивши служители на специалните части. Все опитни хора.
Всичко да е тихо като шепот.
Освен това, нашият приятел Ейвъри ще ни следи.
Тези предатели убиха шестима от нашите събратя.
Сега те имат сериозна цена
на гърба си.
Имаме информация в реално време за местонахождението им.
Вече ви пратих местоположението им.
Играта започва, дами и господа.
Хайде да отидем да ги хванем.
Наздраве за това.
Болят ли те ръцете?
Това отпечатъкът от ботуша ми в гърдите ти ли е?
- И така... - И така...
Какво се случи с нашия план?
Нашето щастливо завинаги.
Имаш ли някаква представа какво съм правила,
за да запазя това семейство в безопасност?
- Семейство ли? - Да.
- Семейство? - Убих Алока.
Той се приближаваше към теб.
Той имаше снимки и данни.
Отстраних го.
Но все още има пет Сенки там някъде.
Синдер задейства активирането.
И сега той знае за Кай.
Здравей, скъпи.
О, какво?
Какво е това?
Той спи ли?
Случва се.
Той ходи на сън като теб.
Нямам представа как е бързо
свикна толкова с теб.
Може би най-накрая се чувства в безопасност.
Не, няма да го изпусна от поглед.
Кира. Ти беше ловецът , а ние бяхме преследвани. Криехме се.
Няма повече.
Тогава ни е нужна помощ.
Леля и чичо?
Те работят за OIG сега, насочват се към Синдер.
С какво ловуват?
Призовки? Документи?
Това не са оръжия.
Искаш да преследваш Синдер.
Не.
Това са глупости за възрастни...
-...и ти не си готов.
Станал си мекушав.
Четирима бивши банкови обирджии може би не са на това мнение.
Четирима идиоти, които си купиха екипировката от оръжейно изложение и стреляха по хартия.
Да, целият свят видя видеото.
Целият свят ме видя как пазя сина ни в безопасност.
Добре.
Хладнокръвен изстрел. Покажи ми какво можеш.
Добре.
Искам да кажа, това беше невероятно. Ти си...
Не се сърди. Винаги съм била по-добър стрелец от теб.
- Не. - Да.
- Никога. - Какво?
Освен това, ти си бил оперативен.
Не трябва ли и двамата да сме оперативни?
когато ти си този, който защитава Кай?
Нарича се „грижа“, Кира.
Така ли? Или „родителство“?
Родителство.
Кой те е учил на френски?
Така че, с дете на ръце,
няма време за тренировки.
Трябва да подобриш стрелбата си.
Това е посредствено изпълнение.
Не искаме друга Одеса.
Стара история, отново.
Ти ме простреля в рамото.
- Да. - Да.
- О, о. Нарочно ли беше?
Да ме простреляш в рамото?
Да. В рамото ти.
- Добре. - Просто го остави.
Ще взема Кай. Трябва да тръгваме.
Не забравяй да презаредиш.
Супер.
Това твоята кола ли е?
Да, скъпи. Това е колата на мама.
Харесва ли ти?
- Много е яка. - Знам.
Тази е много по-готина от нашата кола, татко.
- Благодаря.
Как ще стигнем до леля и чичо?
Няма да го правим. Те ще ни намерят.
Ще се движим, ще пазим Кай в безопасност,
и ще чакаме, докато получат Синдер.
- Няма ли да проследят това? - Използвам анти-скенер
късовълнови, сателитни сканирания
преди ключът изобщо да докосне запалването.
След това пускам допълнителни сканирания,
термичен, милиметров вълнов радар.
Какво носиш?
Всичко е по поръчка.
Четвърт-инчова, инкрустирана броня от титаниеви въглеродни влакна.
V-12 двигател с превключване.
Подсилени брони , за да може да се удря
през пътни барикади.
Стъкло, устойчиво на куршуми, ниво 10.
И това.
За транспорт на ВИП персони, дипломати...
и заложници.
- Аз ще шофирам. - Да, ти ще шофираш.
Хей, скъпи. Искаш ли да се повозиш с мен?
Кучето на съседа, на име Кайзер,
чукаше котката им.
Какво, по дяволите?
Това беше звукът, който чуха.
Не ми харесва това. Нещо не е наред.
Това е странно.
Съгласен съм.
Но ти сама го каза,
Тези хора няма да ни хванат, Синдер.
Не, скъпи. Не е за това.
Не спираш да говориш за паленето на мобилни телефони
и всъщност споменаването на името на Синдер...
да говорим тогава за чукане на котки и кучета?
Искам да кажа, той седи на масата
с куп клубни момичета.
Мислиш ли, че той наистина ще говори за...
Той беше със същите кучки в парка.
Те си играят с това.
Не мислиш, че някой ни ги е предупредил, нали?
О, не, не по начина, по който ние се движим.
Освен ако...
Сериозно ли?
Какво, по дяволите, не е наред с теб?
През последните два месеца,
ме дразниш с това многоточие,
точка, точка, точка.
Ами, точка, точка, точка.
Изглеждам ли сякаш харесвам съспенса?
Кажи какво мислиш, мамка му.
- Нямам време за това. - Добре.
Предполага се, че има още двама души, които следят Синдер.
Екип от резерви.
Наистина ли?
Не знаеше ли?
Защо бих знаела?
Добре, опитай.
Готов ли си? Реванш.
Едно, две, три, четири...
Обявявам война на палците. Ти ще...
О, хванах те, хванах те...
В капан съм. О, не.
Мисисипи едно, Мисисипи две,
Мисисипи три.
Кира, къде да се включа?
В жабката.
Татко, може ли да пуснем малко музика?
Разбира се.
Татко, защо го спря?
Да, татко. Защо го спря?
Това е любимата ти песен.
Не, не е така, скъпи мои.
Не е. Не е любимата ми песен.
Дори не е близо.
Много слушаш тази песен.
- Той слуша това.
Мамо постоянно я слуша.
Наистина ли? Уау, точно така.
Наистина интересно.
Е, мога ли да я чуя?
Не, може би просто се наслаждаваме на тишината.
Хайде, татко. Пусни я за мама.
Хайде, татко.
Искаш ли да я чуеш, мамо?
Да, искам.
Наистина, наистина, наистина, наистина искам.
Добре.
Той знае всички думи.
Не всички.
Да, да, да.
Хей! Ах!
Давай.
Точно тук. Обичам това.
О! Да, Кай!
Той можел да пее!
Това беше страхотно.
- Кира.
Увери се, че си е сложил колана.
Става мъгливо.
Следят ни.
Лошите се завърнаха.
Трябва да слушаш мама сега
и да правиш каквото тя казва.
Добре, нека те заведем на безопасно място.
Добре, сладкиш, влизай. Давай.
Добре, лягай си.
Добра работа.
Това бебешко легло ли е?
Не, не, не, не, не, не. Това не е бебешко легло.
Тази седалка е за големи момчета.
И ти просто ще останеш тук,
докато мама не дойде да те вземе.
Добре? Добре, чудесно.
- Ще се оправим ли, мамо? - Да.
Мама ще се погрижи да сме добре.
Сега просто трябва да ги сложиш,
защото татко ще кара много бързо.
Ще стане малко неравно.
Искам да се уверя,
че можеш да ме чуеш, затова ми дай палец нагоре,
когато ме чуеш. Чуваш ли ме?
Здравей, здравей. О, добре.
Обичам те толкова много, скъпи. Чуваш ли това?
Добре. Уау!
Ще се видим много, много скоро, добре?
В безопасност ли е там?
Да. Този куфар е неразрушим.
- Обградили са ни от фланга. - Мислиш ли?
Как ни намериха?
Не знам, по дяволите.
Мамо, това е лоша дума. Татко не разрешава.
О, мамка му. Хей, съжалявам. Много съжалявам.
Легни долу!
- Мамка му. - Наистина ли?
Искам колата да бъде извадена.
Искам да видя телата.
Момчето с тях ли беше?
Не знаем това.
Е, разберете!
О, не.
Какво е това?
Кира.
Всички са там, Исак.
Всички те.
- Сенките ли? - Да.
Мамо?
Добре ли си, мамо?
Ела тук.
- Да тръгваме. - Да тръгваме, да тръгваме.
Искам да знам как са ни намерили.
Да, и аз.
Няма начин да са те следили?
Не, няма начин. Невъзможно е.
После пазарувахме, Кира.
Да. От кого?
Не.
Не са леля и чичо. Не са.
Вярвам им.
Значи, си слушал нашата сватбена песен.
- Синът ни я слуша. - О, съвсем сам.
Той харесва този тип Лайънъл Ричи.
Особено песента *Наистина*.
Представяш ли си?
- Толкова е сладък.
Иска ми се да го вкараме в Aмерикански Идол.
Представи си, ако това беше най-голямата ни грижа в момента.
Винаги бях наоколо.
Наблизо.
Преди две години...
имаше този открит панаир до Южния Мол,
- и аз... - Ти докосна
тила ми в тълпата.
Господине, това е временен неуспех.
Ще ги намерим. Съжаляваме.
Съжаляваш ли?
Еми, това е чудесно.
Не, защото намирам... твоето извинение за
направо дяволски полезно в такива моменти.
Беше непредвидено...
Непредвидено, защото ти липсва далновидност, момчето ми.
Липсва ти потта и солта на опита.
Твърде много бягане на бягащи пътеки,
не е достатъчно бягане в реалния свят.
Знаеш ли?
Не си направих маникюр, докато не навърших 30 години.
Нямах ушит по поръчка костюм, докато не навърших 40 години.
Виждаш ме сега с полирания и лакирания лак
и игла за ревер и си мислиш че...
Никога през живота си не съм държал нож в ръце...
или, че съм пребивал човек до смърт с голи ръце.
Ами...
жестоко се лъжеш.
Казват, че с успехът
идва това, ъъъ, омекване.
Че превръща мъжката броня в коприна.
Така че, от време на време...
Обичам да си напомням кой съм.
И, обратно, кой си ти.
Господине, аз не...
Какво имаш?
Добре тогава.
Искате да се биете, господине?
Давай, давай.
Това не е лошо.
Няма такова нещо като евтин изстрел.
И двамата сте уволнени.
Синдър.
Чакай, какво?
Това е добре.
Това е много добре.
Намерете ги , моля.
Изглежда, че са оцелели.
Добре, и двамата току-що сте преназначени.
Заредете самолета с гориво и го качете на пистата.
Излитаме след 30 минути.
Добра работа.
Между другото, тези рани, ви предават мъжество.
Отиват ви.
Синдър.
Здравей, Джак.
Сега съм генерален секретар Синдер , Омбра.
О, знам,
всичко звучи официално. Ето ви
с международното правоприлагане
гонейки ме по петите, преследвайки ме.
И Сомбра, и Кай също.
Няма разстояние, което можеш да изминеш
или дупка, изкопана достатъчно дълбоко, където не мога да те достигна.
Искаш ли да продължаваш да бягаш през целия си живот?
Живот, който става все по-кратък с всяка секунда?
Съжалявам. Съжалявам за тези подигравки.
Ъъъ, наистина се забавлявам.
Знам, че звучи, ъъъ...
скапано и детинско. Но, хей, какво пък по дяволите!
Приятно ми е.
Имам предложение.
Имаш предвид освен да те убия?
Мислиш малко ограничаващо, нали?
Знаеш ли кое е най-несантименталното нещо
на света, Кира?
Отмъщението.
Това е и най-скъпото.
100 милиона долара си заслужават повече от това.
Удвоил си наградата за нас?
И ще я утроя до края на седмицата.
*Дори когато цялата* *Г-7* е на мушката*
на това, което би могло да бъде огромно международно разследване,
Не мога да не се чувствам малко поласкана.
Дори се изчервих.
Искаш ли ме?
- Да.
На колене
да молиш се за живота си.
Не съм от хората, които се молят, Джак.
Пусни Сомбра и Кай да си вървят.
Откажи се от Сенките. Ще дойда при теб.
Но аз вече идвам при теб, Кира.
Пусни ги тогава.
Нека това остане лично, между нас.
Знаеш ли, преди пет години вие двамата можехте
да спечелилите срещу всички останали и да победите.
Ако искаш война с мен, Джак, продължавай.
- В противен случай, приеми предложението ми. - Какво предложение?
Идвам при теб, ще го обсъдим лично
или ще разкрия всяка малка тайна, която имаш,
а?
Какво ще бъде, Джак?
Все още ли пазиш онова малко конфискувано от ЦРУ
частен остров край бреговете на Картахена?
Знаеш, че е така.
Ще се видим там.
Богота, Колумбия Ти ще готвиш довечера. - Да не би да готвим!
Какво ти става?
Готвих три вечери поред.
Не ме интересува. Искам гофрети.
Гофрети ли? Ние сме в Богота.
Тук имат арепа, не гофрети.
Гофрети! Те не знаят разликата...
Не се обръщай.
Дръж двигателя изключен.
Как ни намери?
Все още ли са твои приятели, татко?
Нека разберем.
Имам БЕРЕТА в ръката си.
Какво означава "Берета"?
Остави ме да говоря, става ли?
Ако тя е поддържала връзка само с вас двамата,
значи някой от вас ни е издал.
Брато! Много грешиш.
По-скоро бих умряла.
Това бързо може да се преврне в реалност.
Имате ли Лайънъл Ричи?
Не е смешно.
- Не сега. - Толкова е сладък!
Хей, малък човек, ако искаш Лайънъл Ричи,
Леля ще ти пусне Лайънъл Ричи, става ли?
- Той не се нуждае от музика. - Една песен, татко.
Да, хайде, татко, една песен.
Не е нужно да е толкова напрегнато.
Хей, хей, харесваш ли Ву-Tанг Клан, младежо?
С Ву-Tанг Клан не си струва да се закачаш.
Добре, скъпи мои,
нека говоря с тях
и по-късно ще слушаме Лайънъл Ричи.
Това е песента за цици и дупета, татко.
Можеш ли да пуснеш нещо друго? Просто пусни нещо друго.
- Не, аз обичам тази песен. - О, той я обича.
Добре, ще свирят, но без да пеят.
Разбра ли?
Колко време и помагахте?
През цялото време.
Кога беше последният ти контакт с нея?
Значи не си чул нищо от нея?
Тя не ти ли е казала къде отива?
- Не.
Което ми подсказва къде отива.
Къде?
Синдър. Сама.
Мамка му! Боже!
Защо?
Това е, което тя прави от години.
Защитава ни.
Всичко това твое ли е сега, Джак?
Да кажем, че е на постоянен наем.
Като прасе в кал, нали?
Нищо не се е променило.
О, всичко се промени.
Можеш ли да налееш и на дамата?
Хенеси XO, знаеш ли, от хубавото.
Чувствам, че може да ти потрябва.
Правилно чувстваш.
В безопасност ли сме тук?
Няма нито една камера на това място.
Не знам, лельо. Даже и да ни беше намерил,
чувствам, че трябва да продължим да се движим.
За какво говориш?
Дори не сме имали това място за ползване толкова дълго.
Добре сме. Хм. Да?
Мога ли да се умия?
Нагоре по тези стълби, има свободна стая.
Благодаря ти.
- Гладен съм, татко. - Ти какво?
Ела тук, племеннико, гладен ли си?
Искаш ли големият чичо да ти направи гофрети, а?
Ако баща ти е съгласен.
Да.
Да, чу ли това? Той каза „да“, добре?
Хайде да хапнем!
- Йо, йо, йо. Добре ли сме? - Не.
Трябва да се раздвижим. Това е моето намерение.
Не обичам да стоя неподвижно, Марвела.
Да, но ставаш параноичен.
Няма начин да ни засекат.
Той ни намери.
Вярваш ли на това? Аз не.
Вярвам ти.
- Благодаря Ви, господине. - Няма защо.
Джак...
Мислех, че това ще бъде индивидуално.
Хайде де.
Ако не можеш да се справиш с мен сега,
как ще се справиш с мен после?
Момчета.
Знаех, че ще се върнеш при мен.
Познавам те толкова добре.
Знаеш моите наклонности.
О, така е.
Както аз познавам твоите.
- Ти си лош навик.
Знам един дори по-лош.
Надявах се това да е там.
Долу, долу!
Долу, по дяволите!
Сега! Сега!
Плъзнете ги!
Веднага! Хайде, давайте!
Ах, това се усеща почти...
какво мислиш, че е чувствало да те прострелят толкова много пъти?
Слава Богу за шивашките услуги са по поръчка.
Вероятно щеше да усетиш кевлара
и да ме простреляш в главата.
Или може би не.
Може би това, което искаше да направиш...
беше да ме гръмнеш право в сърцето.
Символично.
Хуан, ще ми налееш ли?
Знаеш ли, Омбра...
за толкова добра, колкото беше някога,
ти си паднала също толкова бързо.
Наистина ли мислиш, че бих те пуснал да влезеш тук
и да ме убиеш хладнокръвно?
Мога ли да кажа, че бях обнадеждена?
Ще бъде забавно за гледане.
Да?
Преобличам се.
Ставай!
Майната ти, Джак!
Къде е Кай?
Не знам.
Какво?
Хей!
Хей, бейби.
Добре ли си?
Всичко ще бъде наред.
Мама е тук и татко е тук.
Добре, момчета?
Хей!
Ето го и него!
Можеш ли, ъъъ...
Можеш ли да заведеш момочето долу?
Още не сме готови.
- Чао, скъпи! - Чао, мамо. Чао, татко.
- Обичам те! - И аз те обичам!
Много съжалявам,
Тръгнах си само защото се опитвах
за да ви предпазя и двамата.
Обичам те.
Сега съм тук.
Хей!
Ейвъри!
- Радвам се да те видя. - И аз се радвам да те видя.
- Как си? - О, абсолютно страхотно.
Ти, шибано лайно!
О, сестро, дори не се притеснявай.
Нещата, които съм планирала за коварния ти задник.
В момента, в който сваля тези шибани белезници
ще ти скъсам задника.
И знаеш ли какво, знаех си.
Знаех си, че си играеш мръсно с мен.
Хайде, Марвела.
Не ти ли е писнало да се бориш за грешния отбор?
На мен да.
Свързах се със стария, ъъъ, Ейвъри тук.
Извинявай, „чичо“.
И го попитах как така сме на една и съща възраст,
същото ниво на опит,
а той все още се поти, пропилявайки кариерата си
като някой скункс?
Двадесет години.
Двадесет шибани години,
Бяхме опора един да друг...
И направи това? Предаваш ме?
За какво?
За какво, Ейвъри? За шибани пари ли?
Добре, ъм...
ето какво е положението.
Иска ми се да те убия пред детето ти.
И знам, че звучи грубо, така е.
И във всеки друг случай би било аморално и напълно погрешно.
Но нека просто изложа логиката си, нали?
Мисля, че ще разбереш защо.
Вложих пет дълги, упорити години пот в Лигата на Сенките.
Пет години.
И вие двамата...
с вашата измама и вашата нелоялност,
ме прецакахне.
Взехте ми нещото, което най-много обичах.
Сега, Кай, той е какво? Той е, ъъъ...
Той е на около пет години, нали?
И не е ли той нещото , което обичаш най-много?
Значи, виждаш ли, разменям ви двамата за него
някак си ни прави горе-долу равни.
И знаеш ли какво?
С твоята генетика, твоето родословие...
Мога да го превърна в петзвезден шибан новобранец.
Той може да бъде бъдещето на Лигата на Сенките.
- Джак... - Не!
Не.
Наруши кръвната си клетва.
Ти се закле да изпълниш дълга си към всички нас
под страх от смърт.
Това беше сделката!
Но ти обърна Сенките срещу самите тях.
Настройвахте член на екипа срещу член на екипа.
Манипулираше ни и ни тровеше.
О, лесно е да се формулира по този начин сега.
Нали, Омбра?
Тогава твоята нелоялност става мой проблем.
Ами дълга? Честта? Отдадеността към отряда?
Към звеното или към теб?
За това става въпрос, нали?
Ти и аз?
Защо просто не го кажеш, Джак?
Ти беше влюбен в мен.
Той знае.
Нека обясня как работи това, хора.
Когато не можеше да ме има такава, каквато ме искаше...
Той започна да се чука с мен както си мислеше, че може.
Заплашваше да ме лиши от титлата ми...
понижи ме...
съсипа ме.
Но не се получи.
Защото вече не ме интересува това.
Не ме интересуваш.
Що се отнася до всеки от вас, аз се грижа за семейството си.
Аз принадлежа...
...на моето семейство.
И ще убия , за да ги защитя.
Не заради теб.
И обзалагам се, че това те кара да се чувстваш слаб.
Нали?
Такова шибано лайно.
Генерал Синдер.
Къде е детето?
О, той е в безопасност долу.
Не искаше да види това.
Виждаш ли какво, идиот такъв?
Генерален секретар Синдер...
Хей, приятел.
Пусни това оръжие,
иначе ще ти покажа колко бързо мога да ти съсипя живота.
Сега!
Хей, вие двамата, оръжията долу, ръцете горе.
Движи се!
Генерален секретар Синдер,
по заповед на Службата на главния следовател,
ще ви задържим под стража
и ще ви преместим в лагера „Лемоние“,
докато чакате предявяването на обвинение.
Това е добре.
Виждаш ли, имаше още една група от двама души
това беше да проследя Синдер.
Само че не ти казах, глупако.
Защото не ти вярвах за нищо.
Какво, по дяволите, става?
Ние сме специални агенти от правосъдието.
Изграждаме наказателно дело
срещу теб в продължение на месеци.
Господине.
Значи, вие двамата задници вече сте под прикритие.
И ще арестуваш собствения си шеф?
Ние сме федерални агенти на Съединените щати,
и ще се съобразите с нашите искания.
- Мамка му!
Какво, по дяволите, правиш? Няма нужда от това.
Патрик...
ако мръднат...
убий ги.
Има екип за реагиране при инциденти на Интерпол, който пристига,
докато говорим...
да съдейства за това, ако е необходимо.
Вдигнете тези нежни ръце във въздуха
и паднете на шибаните си колене.
Не ме ли чу?
На колене!
Хей! На колене, мамка му!
Къде отиде той?
Покрий ме!
Кучко!
Движи се!
Ще те прецакам!
Къде е пистолетът ти?
Шибаните 45-ци!
Йо, Паркър! Паркър!
Хайде! Какво имаш?
Имам .45-калибров, но е празен.
- Имам пълнител, хайде. - Ето.
- Къде е детето? - Детето е в задната къща.
Трябва да отида за Синдер, можеш ли да ме прикриеш?
- Разбрах те. Хайде! Мърдай!
Движи се, движи се, движи се!
Мамка му!
- Мамка му! - Мъртъв си!
Хвърли го!
Пълнител!
Майната му на това!
Ще приключа с това веднага.
Три, две, едно.
- Добре ли си? - Хайде!
Ставай!
Хайде! Махай се оттук!
Трябва да намерим Кай.
По-добре бягай, мамка му.
О, да!
Хей, племеннико.
Беше лош с леля и татко у дома.
Имаше пистолет. Остави онези лоши момчета да пребият баща ми.
Не. Не, не, не, не, племеннико, виждаш ли, всичко е наред, нали?
Хайде, ще те заведа при родителите ти.
Не би трябвало да казвам това, но ти си задник, чичо.
Не, не, виждаш ли, сгрешил си.
Аз съм един от добрите, виждаш ли? Виждаш ли? Добър човек.
Просто се преструвах на един от лошите, нали разбираш?
Просто се държа като един от тях. Но хайде,
ще те заведа при родителите ти, малкият ми...
Мамка му!
Кай, не се тревожи, добре?
Виж, чичо беше много, много непослушен...
така че ще трябва да подремне малко, става ли?
О, можеш ли да ми направиш една услуга?
- Да, лельо. - Можеш ли да отидеш зад ъгъла?
Ще си поговорим като възрастни с чичо, става ли?
Чува ли те, лельо?
О, да видим. Чуваш ли ме?
Не, той не може да ме чуе.
Но той ще ме усети, нали?
Така че, отиди зад ъгъла, давай напред.
Добре, благодаря.
Избрал си грешната страна копеле.
Не ми пука
вече за теб.
- Марвела, чакай! - Всички залози са отменени!
Добре, добре, лельо.
Да тръгваме!
Да се избавим от изрода, мамка му!
Насам!
Мамка му!
- Добре ли си, момчето ми? - Да.
Той е добре. Няма нито една драскотина.
Това е моят герой.
Добре ли си?
Още не.
- Трябва да тръгваме. - Не.
Ако ги пуснем, ще ни преследват след месец.
Няма да живея повече в страх.
Искам да бъдем семейство.
Хвана ли го?
Хванах го.
Леля преби чичо.
Точно така, скъпи. И затова той е
в банята сега.
Скъпи, ще останеш тук с леля,
защото мама и татко имат още нещо за вършене.
Сега ние сме ловците.
Трябва да го измъкнем.
Имам чувството, че Синдер е оцелял.
Имам чувството, че и двамата са.
- Какво имаш? - Два патрона.
Аз имам един.
Не ги прахосвай.
Мислиш ли, че може би трябва да взема третия?
- Третия какво? - Куршум. Защото имаш два.
Това не е екстра.
- Мой е. - Да, но...
Просто се чувствам сякаш, знаеш ли, може би защото съм...
нали знаеш, искам да кажа, обикновено аз съм по-добрият стрелец.
- Обикновено ли? - Да.
*Мон Исак*...
Не, не, не.
- Не започвай с френския. - Защо?
- Само не пропускай. - Много ти благодаря.
Ще тръгна насам.
Следва, първи танц.
Булката и младоженецът, на дансинга.
Нямате нищо против, ако прекъсна това, нали?
Хайде, човече, преглътни го.
Имал си кръв в устата си и преди,
какъв е проблемът?
О, Боже, жено,
не направи ли достатъчно за един ден?
Гледай.
Исак!
- Исак! - Млъкни!
Исак!
Слушай. Моля те.
Слушай. Моля те, чуй ме.
Моля те, моля те, чуй ме.
Слушай. Моля те, чуй ме. Слушай.
Слушай.
След 6 месеца
Значи това наистина е края ти,
- като държавен следовател? - Да.
С това лайно в затвора,
сега съм отново съм свободна.
Професионално и лично.
Защо имам чувството, че
ми се обаждаш от Лангли?
Защото правителствените сгради са като ехо.
- Знаеш това. Значи съм права.
Какво точно правиш там?
Събирам нова Лига на Сенките 2.0.
Само че този път ще го направя по-добре.
Интересуваш ли се?
Не се интересувам в момента.
О, хайде де.
Релаксацията е надценена.
Освен това, след известно време всичко се превръща в стар хляб.
Тогава нека поговорим след време.
Да, ще говоря с теб по-късно, добре? Пази се.
Ти също.
- Чао. - Здравей, Марвела.
Днес изглеждаш остроумно.
Благодаря ти , че забеляза, Паркър.
Хайде, Паркър.
-Здравей, приятелю. -Здравей, приятелю, да.
Ох.
- Ще пеем ли? - Честит рожден ден?
Да. Да. Ние просто...
Не знам, просто искам да го оставя да играе.
За още малко, става ли?
Той се забавлява толкова много.
Г-жа Кордеро направи сангрия.
- Ще си взема една чаша,
Искаш ли?
Какво?
Превод - Иво Иванов Тодоров