1990 г. ПРЕДИ ВОЙНАТА...
Обърка ли се?
Не.
Приключих.
Професорът каза, че този тест е отнел на Айнщайн, три дни.
Три дни! - Тогава са откраднали мозъка му.
Колко смущаващо. Ще влезеш в колежа преди мен.
Айнщайн е минал този тест и е станал Айнщайн, а след това са откраднали мозъка му.
Крис, това няма значение. Ти се справи блестящо с теста.
Все още не съм бил...
Внимавай къде вървиш, синко!
Мислиш, че това е смешно?
Робот върху тениската ти? - Карикатура е! И това ли е престъпление?
Присъедини се към човечеството, синко! Войната наближава!
Съжалявам.
Не знам как ще оцелееш в колежа. - Като изобщо няма да отида.
За какво говориш?
Ако не бях решил теста, мама и татко щяха да са бесни.
Исках да видя, дали мога да се справя.
Но... не знам.
Винаги знаеш всичко. - Не съм готов.
Хей!
Твоят мозък е най-досадното нещо в живота ми.
Но също така е и най-удивителното! Това не можеш да го скриеш.
Професорът каза, че никога не е виждал подобен резултат.
Можеш да промениш света.
Добре. Предпочитам да е така, но само когато ти си наоколо.
Добре, за да можеш да ми купиш пица и да изпереш дрехите, вместо мен.
Няма значение къде си, в съседната стая или на Луната.
Винаги ще сме свързани. - Всъщност теоретично е възможно.
Според квантовата физика, частиците остават свързани дълго време след контакт.
И ако всичко наоколо съществува в електрическо състояние,
нашето съзнание може да преодолее физическите бариери.
Готино.
Значи моите частици могат да посетят твоите частици.
В общежитието ти.
"Не забравяй, че малкият Космо ти е приятел." - Не прави това тук.
РОБОТИЗИРАНИЯТ ЩАТ
Здравейте на всички. Това са новините на MTV на 15 май.
Трудно е да се повярва.
Малкият Космо, симпатичният анимационен робот от сутрешната програма,
ще се наложи да бъдем без него.
Има проблеми на Луната.
Космо е станал жертва на движението срещу роботите,
обхванало страната.
Не забравяйте, че малкият Космо е ваш приятел.
Тази вечер в "Пълен Достъп" с Маделин Ванс,
гост ни е визионерът и очарователен основател
на компанията- "Технологичен център".
За да разберете историята на Итън Скейт,
първо трябва да разберете историята на еволюцията на роботите.
Наистина ли, никога не сте използвали роботи?
Нямам им доверие. Те не са като нас.
Как изобщо биха разбрали, как да действат в наш интерес?
Уолт Дисни ги разработва,
за да популяризира откриването на своя увеселителен парк през 1955 г.
Като след това се започва тяхното масово производство.
Те бързо се превръщат в основни работници,
правейки това, което хората не искат да правят.
Години наред те работят денонощно, без да се оплакват.
Но в крайна сметка роботите били уморени от наложения им начин на живот
като са поискали свобода.
След движението за правата на роботите, хиляди от тях са се събрали в Сейнт Луис,
за да изслушат пламенната реч
на бившия талисман на "Плантер", Г-н Фъстък.
Създадени сме, за да мислим. Но сега това не е нашата цел.
Създадени сме, за да работим, но не в наша полза.
Нашата съдба не зависи от тях.
Трябва да се борим за нея.
Правата на роботите!
Ще си купя нов тостер. - Но това е убийство.
Роботите имат бутон за изключване. - Нека довърша...
Имаме право да живеем свободно. Не сме роби.
Искам те да работят за мен, когато ги включа.
Ако не го направят, ще се озоват на сметището.
Злият рекламен робот унищожи днес паметника, Иво Джима.
Причината е заповед на президента, че роботите трябва да се върнат на работа.
Коалицията за равенство на роботите се проведе днес в пет американски града.
Тези действия изискват твърд отговор.
Днес всъщност ние сме във война с роботите.
Всеки гражданин на САЩ, който укрива робот,
ще бъде обвинен в държавна измяна.
Напред! - Той ще хвърли барбекюто!
Внимавайте! Върнете се назад!
Те не ядат, не спят, дори не мигат.
СЕРЖАНТ ДЖОН Д. КИЙТС САН АНТОНИО, ТЕКСАС
Аз ще ги заловя.
Човечеството се бори две години.
И загуби за тези две години.
Докато не се намеси Итън Скейт.
Хората имаха нужда от тласък. Аз ги побутнах.
Той създаде революционно устройство - "Неврокастър".
Устройството свързва мозъка към механичен дрон.
Разбира се, че не съм против технологиите,
стига човечеството да запази контрола над тях.
Хората най-накрая успяха да се борят с роботите при равни условия.
В рамките на няколко седмици войната приключи.
ГЕРОИ ОТ ВОЙНАТА ПОЛКОВНИК БРЕДБЪРИ
Г-н Фъстък подписа споразумението
с президента Клинтън и Итън Скейт пред Белия дом.
А в Детройт Кид Рок организира парти
в чест на победата над „Коалицията за равенство на роботите“.
Междувременно всички дронове
са затворили 6000 роботи
в Забранената зона
в югозападната част на САЩ, заемаща 100 000 квадратни мили.
На живо сме от структурите на "Център", където съвсем скоро
ще започне разпродажбата нов модел неврокастери.
Технологията, с която спечелихме войната сега ще промени целия ни живот.
Неврокастерите позволяват на ума да бъде на две места едновременно.
Можете да работите и да си почивате, едновременно.
Това е бягство от реалността за хората.
Предпочитам да го наричам "свобода".
Свържете се с мрежата "Център".
Вече е наличен във всяко кътче на планетата.
1994 г. СЛЕД ВОЙНАТА...
Тик-так, тик-так.
Добро утро, слънчице.
Никога ли не чукаш? - Не и в собствената си къща.
Какво правиш? - Отивам на училище.
Нуждаеш се от извънкласни дейности.
Службата по настойничество ще ми плати допълнително за доброволното обучение.
Тед, достатъчно съм образована. - Това не беше молба.
Къщата на Тед, правилата на Тед. - Правилата на Тед.
Да, имитирай ме. Много умно.
Ако това е толкова важно за Тед, защо не ми го каже сам.
Защото предният ми дял на мозъка е във Вегас със Синди Крауфорд.
И няма да го пропусна заради теб.
Отвращаваш ме. - Дават 200 бона за лека атлетика.
Колко бързо можеш да бягаш? - Свали гривната и ще ти покажа.
Мечтай си. - И преди съм тичала.
Не ме интересува от колко приемни семейства си бягала.
Не можеш да избягаш от крепостта на Тед.
Бях ли достатъчно ясен?
Оркестър?
Свириш на някакъв инструмент? - Не знам, а ти?
Това е "Лес Пол" 57-ма! Едва съм я намерил.
Не си я намерил. Всички тези боклуци са от Забранената зона.
И? - Ти си крадец, дилър.
На роботите не им пука. Не се краде нещо, само, че на някого не му трябва.
Това е като... законите.
А ти си като... глупак.
Сложете си неврокастерите.
Ще се видим в модул 3-C- Закон за интерниране на роботи.
Хей. Каза да си сложим неврокастерите.
Съжалявам, имам заболяване. Мога да живея само в реалният свят.
Гадно е, но ти продължавай.
Виждам, че си нова тук, Мишел.
Носенето на неврокастерите е задължително от девети клас.
Тежък ден ли?
Само ако днес беше така.
Може бе ще трябва да поговоря с майка ти.
Обърнете страницата.
"Под опеката на държавата".
"Двама родители, един брат".
ВСИЧКИ СА ПОЧИНАЛИ
Много деца загубиха семействата си по време на войната.
Не бяха убити от роботи.
Колата ни се блъсна в кошута.
На пътя. - Съжалявам.
Кошутата също.
Невротерапията би могла да ти помогне в това отношение,
да забравиш това за няколко часа.
Всичко е наред... съжалявам.
Да се върнем и да поправим колата.
Хей, погледни ме.
Добре ли си?
Усещаш ли пясъка?
Усещаш ли полъха на вятъра по лицето си?
Да.
Добре, погледни ме.
Ти си добре.
Да. - Всичко е наред.
Знам. - Всичко е наред.
Всичко е наред. - Всичко е наред.
Всичко ще бъде наред.
Нали?
Ела тук.
Мишел.
Мога ли да вървя вече?
Татко?
Ехо?
Тед!
Не.
Хайде, Тед, навън има робот!
Назад!
Не мърдай!
Какво искаш?
Не мърдай!
Аз?
Защо?
Нищо не разбирам. Можеш ли да говориш?
Стой неподвижен!
Внимавай! Пази се от скалното чудовище.
Джеси. Джеси. Джеси. Джеси.
На Луната има проблеми. - Върни го обратно.
Ти си моя приятелка. - Това съм аз.
Не.
Заедно ще победим скалното чудовище.
Какво правиш тук? - Да бъдем екип.
Ние сме екип. - Върни я обратно.
Ние сме екип.
- Върни я обратно.
Ние сме екип.
Хей! Какво беше това? - По дяволите...
Трябва да се махаш. Трябва да си вървиш.
Трябва да си вървиш, веднага.
Това робот ли е?
Опитах се да те събудя...
Знаеш ли какво ще ми направи държавата, ако открие робот в дома ми?
Не съм виновна аз. - Аз също. Изхвърли го по дяволите!
Опитах се да го направя! - Значи не се стараеш достатъчно.
Хей, робот. Разбираш ли човешкия език?
Махай се оттук!
Сложи си реактивната раница. Време е да се махнем оттук.
Слушай, братле.
Знаеш ли кой стой пред теб?
Бях капитан на отбора по борба на университета в Топика през 1953 г.
Добре. Сега ще си го получиш.
Точно така. Сега ще си го получиш.
Е, хайде.
Ела тук, зъбато малко копеле!
Ти...
Това е опит за убийство.
Ето как изглежда.
Ще се обадя на полицията. За него и за теб.
Ще отидеш в затвора, малък негоднико.
Може да загубя малко пари,
но на никого, не е позволено да бута Тед Финистър.
Център за спешни повиквания 911.
Искам да ви съобщя и не се шегувам, че има робот...
За Бога!
Чувате ли ме? Какво искахте да съобщите. Всичко ли е...
Взимай си реактивната раница. Време е да се махнем от тук.
Може ли да ми помогнеш с това?
Надявам се, че не си психопат.
Добре, работи.
Можеш ли да шофираш?
Аз също.
Добре, да превключим на заден ход.
Хей, колата е на майка ми!
Спри колата!
О, Боже.
БИТКАТА ПРИ ФОРТ ХЪЛ, ЗОНА ЗА ПОЧИВКА СПОНСОРИРАНА ОТ "ЦЕНТЪР"
ИЗКЛЮЧИТЕЛЕН НАПРЕДЪК УМЪТ Е ДВИГАТЕЛ НА ПРОГРЕСА
Стой тук.
Наистина ли?
По дяволите, Тед.
Хей, върни се.
Хайде, не трябва да си тук.
Свържете се с централата на Космо.
Имаме проблеми.
Хайде... - Слушайте.
Слушайте. Чувате ли ме?
Спри да повтаряш това.
Стига с тези глупости за Космо.
Беше мъртъв, а сега си тук. Как е възможно това?
Сега робот ли си?
Но си жив.
Ти не си тук.
Истинското "ти" е някъде другаде.
Всичко наред ли е?
Как да те намеря?
Хей, почакай.
Джеси.
Побързайте. На Луната има проблеми.
"Център"?
Ние сме екип.
Ще победим скалното чудовище.
"Център" може да бъде по целия свят. Къде точно си бил ти?
Слънчевата система се разпадна. - Познаваш ли някой, който може да знае?
Очи?
Очила.
Човекът, който знае, къде си бил, носи очила.
Това напълно стеснява възможностите за намирането и.
Наличен за кратко време.
Доктор.
Доктор с очила.
Мишел.
Чуваш ли ме?
Имам лоши новини.
Брат ти, Кристофър...
почина тази сутрин.
Къде се намира?
Повярвай в себе си.
Това е по средата на Забранената зона. - Може да го направиш.
Това е затвор с максимална сигурност за роботи, от който те не могат да избягат.
Как ще проникнем там?
Малкият Космо смята, че си галактически добра.
Подаръци, пощенска кутия - 1616, Клейтън, Ню Мексико.
Тези неща са от Забранената зона.
Собственикът на пощенска кутия знае как да стигнем до там.
Далеч ли е Ню Мексико?
Хайде.
ГОВЕЖДИ СТЕКОВЕ НЮ МЕКСИКО
ГЛАСУВАЙТЕ ЗА НАЙ-ДОБРАТА ПЪРЖОЛА В КЛЕЙТЪН
Крис, исках да...
Крис!
Какво правиш? - Има само една възможност.
Трябва да свържем нашите модули Космо. Джеси, Земята е в опасност.
Не можем да направим нищо.
По дяволите. Хайде, да вървим.
Много хубаво. Донесе ли го, Кийтс?
Изключи светлината, глупако.
Не е хубаво така да се отнасяш към клиентите си.
Бяхме се договорили за 22:00 ч. - Е вече съм тук.
Значи ми нямаш доверие? - Не, нямам ти доверие.
А?
Да вървим.
Ново, ново за теб... Композирам джингъл...
Харесва ли ти новото лого? - Ти си маркетингов гений.
Леле, истински ли е? - Да, сър.
Колт, 1873 г. Един на хиляда.
Ще надупчиш задника на някоя муха, кацнала на патица от 90 метра.
Къде го намери? - Определено не от Лалмарт.
Трябваше да отида чак до Тусон. Колкото по-навътре в зоната, толкова по-скъпо.
Добре, колко? - 15 хиляди.
Зареден ли е? - Да, сър.
С оригиналния си пълнител. Без пари е.
Тогава всичко е безплатно.
Уолф!
В реалния живот нямаше да имаш толкова големи топки, за да насочиш пистолета към мен.
О, да. Не намесвай топките ми, става ли?
Честно казано съм шокиран от поведението ти.
Какво ти става? - Шокиран съм.
За контрабандист на черно си твърде слаб.
Не съм слаб, а шокиран.
Мамицата...
Отне ти доста време. - Спокойно, пестях малко батерия.
Удивително е, че проработи.
Този е голям идиот.
Издърпай го за крака.
Не можеш ли по-бързо? Ще ме затворят, заради укриване на робот.
Не живея с теб. - Ще кажа, че не те познавам.
Раздвижи се. - 15 000 е твърде много.
Не работя в евтин магазин. - Сериозно ли? Магазинът ти е в камиона.
Ще ми пасне ли мотоциклета?
Обзалагам се, че и мустаците ти ще паснат.
Ще остана тук. Успех. - Помогни ми да разтоваря.
И защо искаш да ти помогна? - Можеш ли да престанеш с това?
Значи все пак искаш да го направиш сам.
Имам нужда от помощта ти, защото всичко е много тежко,
а ти си много по-силен от мен, Хърман.
Доволен ли си? - Гордея се с теб.
Хубаво е да го признаеш, нали?
Да оставим мотоциклета. Няма да го продавам. - Какво имаш предвид с това, „няма да го продавам“?
Той е мой. Аз бях този, който го застреля. - Но вече е твърде късно.
А защо ти трябва мотоциклет? - Ще го продам.
Дали остарявам, или кутиите стават все по-тежки?
Светлина!
ВНИМАНИЕ! ЧУПЛИВО
Може ли да ми напомниш какво има тук?
Шоколадови бонбони за теб.
Много смешно.
Колко кукли "Cabbage Patch" имаме на склад?
Клиент от Толедо иска да купи цялата партида.
Хайде, малки рибки.
Малки рибки.
Защо винаги го правиш? - За да те дразня, братле.
Те са безполезни и са с изтощени батерии.
Когато светът отново стане пак нормален, ще бъдат хит по Коледа.
Но без батерии, пеещите рибки с големите усти, няма да пеят.
О, не. По дяволите.
Проклетият хладилник е издал багажа... мамицата му...
Гадните сандвичи и и пържолите "Солсбъри"...
Сладоледите... всичко е разтопено.
Боже мой.
Няма нищо за ядене. - Преди малко донесох, храна, кутии с храна.
Там има само антики.
Всъщност са барчета с фъстъци. Всички ги харесват.
Аз харесвам барчета на "Господарите на Вселената",
тези не са оригинални.
Няма да ги ям! Това са пари!
Ще ям това бурито и нека се заразя със салмонела.
Не е нужно. Имаме кутии за обяд. Изяж една от тях.
Кутиите за обяд с G. I. Joe на тях са празни. Децата слагат храната си в тях.
Не ми давай такъв обяд. Защо това е...
Какво по дяволите е това, Хърм?
Погледни ме! Хърм, погледни ме! - Гледам те.
Изключил си го електрическата мрежа, за да заредиш батериите си с кабела?
Не. - Ти примигна.
Видях го, следователно лъжеш. - Не лъжа.
Взел си го. Сега... искам да си признаеш.
Доверието е в основата на всяка връзка.
Бъди честен и не ме ядосвай. Кажи, че си го взел.
И няма да се ядосвам.
Взех кабела. - Върви по дяволите, Америка!
Умирам от глад заради теб. Ребрата ми се виждат вече през тениската.
Преувеличаваш. Имам нужда от енергия.
Като човек и аз също се нуждая от това. Получаваш енергия чрез контакта.
Искам да върнеш кабела, когато се заредиш.
Пътувахме десет дни. - Къде да го свържа?
Тук няма ток. Какво трябва да направя?
Просто го включи. Не е необходимо енергията ти да се охлажда.
Но на човек му е необходима, иначе ще се зарази с листериоза или салмонела.
Постояно повтаряш! - Да не би да си изкуствен интелект...
Хей, ти! Виждам те, блонди.
Всичко е наред. Трябва да бягаме.
Излезте оттам. - Аз ще го направя, Кийтс.
Кой си позволява да идва тук?
Размърдайте се!
На щанда ни за риба.
Искам да ви видя ръцете. Обърнете се.
Ти си хлапе. - А ти си гений.
Точно така.
Това робот ли е? Космо робот?
Как попаднахте тук? - С твоят камион.
Искаш неприятности ли, жълтурко? - Отдръпни се!
Малкия Космо е твой приятел. - Какво търсиш в камиона ми?
На Луната има проблеми. - Трябва да отидем в зоната.
Кой ти каза, че отиваме в Забранената зона? - Ти и той.
Да, казахме го ясно и отчетливо. - Точно така.
Но няма значение, не ме интересува.
Знам какво търгувате. - Да търгувам?
Приемният ми баща е твой клиент. Но това не ме засяга. Не е моя работа.
Ти и твоя робот може да останете тук.
А аз ще изляза с моя робот. - Не става.
Забранената зона не е място за почивка.
Отидеш ли там, ще умреш.
Така че върви до асансьора и забрави, че това място съществува.
Веднага!
Мамка му.
Какво става? Да не е някой твой приятел? - Ще съм ли тук ли, ако е така?
Може би някой ги е проследил.
Страхотно!
Добре.
Омаха-3, ниско напрежение.
Вземи робота със себе си. - Това не е робот, а брат ми.
Няма значение. Ако искаш да оцелее, трябва да ми се довериш.
Ниво "червено" на алармата. - Всичко е наред.
Джеси, алармата. - Да тръгваме.
Хайде. Време е Омаха да поработи.
Хвани ме за ръката.
Ти си ми малката сестра. Името ти е... Вероника.
Бероника? С "Б" ли?
Познаваш ли някоя на име Бероника с "Б"?
Да, вече. - Не, с "В" е.
Вероника. - Вероника.
А фамилията ми? - Ти си няма.
Стой зад мен и мълчи.
ПОСТИГНАТА ЦЕЛ ЧОВЕК
Внимание, заподозрени.
Тази система е под отговорността на оперативната група за деактивиране на роботи.
Кой по дяволите е този?
Р. Д. Т. Ф.
Считай се за арестуван.
Неприятности.
Направихте ми услуга.
Горе ръцете!
Искам да избегна ненужно насилие.
Да, и аз бих искал.
И моята няма сестра, Вероника също.
Имам разписки за всеки един продукт тук. Мога да ти ги покажа.
Мишел Леона Грийн, арестувана си за нападение и побой,
кражба на автомобил, бягство от училище и за подпомагане на враг на държавата.
Боже мой.
Искам адвокат. - Какво...
Ти говориш? - Ще имаш адвокат.
Къде е роботът?
Какво? Какъв робот? Що за глупости?
Какви роботи?
Защо продължаваш да говориш?
Искам само да помогна на властите.
Но трябва да отбележа,
че аз съм гражданин, който си плаща данъците, обичам знамената и танците.
Аз съм истински американски патриот и съм възмутен от тези подозрения.
Дори бих казал... шокиран съм.
ПОСТИГНАТА ЦЕЛ
Мой си!
ЦЕЛТА Е ЗАГУБЕНА
Искаш ли да си помогнеш, г-це Грийн. Предай ми робота.
Ако не се успокоиш, ще трябва да те тикна в затвор за възрастни.
Този пистолет струваше 25 000 долара!
Добре, ще ти го дам за 15. - Спри!
Не го наранявай.
Стой далеч от робота!
И какво ще направиш? - Г-це, върша си работата.
И не можеш да ме спреш.
А сега се отдалечи от робота.
Иска само да се върне в зоната. - Ти нарушаваш законите.
Подлежи на деактивиране. - Трябва да нямаш сърце.
Нямам нужда от сърце, защото и той няма такова.
Трябва да изчезваме оттук, жълтурко. - Хайде!
Значи ще трябва да отидем в Забранената зона.
Така ли? - Идвайте, по-бързо!
Добре.
Кийтс, внимавай да не се нараниш. - Да вървим!
Вие нарушавате законите. Това е предателство!
Трябваше да го маркираш... - Знам кой е.
Защо ти трябват толкова много? - Хайде! Хайде!
Защото съм важен човек.
Точно така. Ще разкажеш за това в затвора.
Може би трябва да бягаме, вместо това?
Дръжте се здраво всички! Готови сме!
SOS! Това е малкият Космо. Изпращам сигнал за бедствие.
SOS!
Над камината си имам място.
Не и в моят дом!
Дръж го!
Никой няма да бъде деактивиран днес.
Ще те убия за удоволствие.
По дяволите.
Хайде!
Виждаш ли стената?
Ако вървиш по нея десет години...
ще се озовеш отново тук!
Не можем да се измъкнем. Сега ще живеем тук.
Поздравления, хлапе.
Чудесно, само това ни трябваше.
Бъдете смели, когато ви заплашва опасност. - Хайде, хайде!
Кои са тези? - Похитители.
Те оцеляват, като ограбват роботи, които преди това са убили.
Човек. - По дяволите.
Човек. - Хей.
Накарай го да млъкне! - Човек.
Човек.
Какво правят с хората? - Не съм бил достатъчно дълго около тях.
Сега вече знам, благодарение на теб. Целият ми живот остана под планината.
Брат ми има нужда от мен. Няма да се извинявам за това тук.
Вече знаеш, че брат ти е робот с жълта глава?
Не е робот, а човек. Крис контролира само Космо.
А къде е Крис, само доктора знае, който го е предал на "Център".
И къде е този доктор?
На върха на планината. - Къде е това, Хърм?
300 мили на юг? Надявам се, че носиш туристически обувки, хлапе.
Имаш ли по-добра идея?
Ще измисля нещо.
Каква увереност. Аз не се чувствам по същия начин, но мисля за теб.
Работи ли ванът? - Носиш ли двигател със себе си?
Време е да се потрудиш, Хърм. - Точно това ще направя.
А, разбира се. Акумулаторна батерия е заредена на 100 %.
Поне някой е ял днес.
Ще спася всички днес. О, да, Хърм ще го поправи.
Какво, по дяволите е това?
Многокомпонентна синхронизираща система. Размерът на работата е същият.
Е, ще тръгнем ли на север? Никога преди не сме ходили в Моаб.
Разбира се, защо не?
Моаб е красиво място, където ще умрем от глад.
Или можеш да плачеш, докато умираш.
Помни този момент,
ще ме молиш за вода в следващите 24 часа.
Ако този доктор знаеше как да влезе тук, вътре, ще знае и как да се излезе.
Малко е вероятно. - Това е началото.
Имам план. А ти имаш транспортно средство.
Ще сключим ли сделка?
Ако си мислиш,
че Хърм ще носи теб и мен с вана на раменете си,
значи си си загубила акъла.
Къде са родителите ти? - Не е твоя работа.
Разбирам.
Мъртви.
Предполагам, че това е добре.
Винаги ли си такъв задник или просто си такъв?
Той винаги е такъв.
Разбира се, че е тъжно, когато родителите ни ни напускат,
но в такива случаи, хубавите моменти остават добър спомен.
Никога няма да ни подведат. - Никога не биха го направили.
Хлапе, хлапе и уж момче. - Честит рожден ден!
Всички ни разочароват. - Весела Коледа!
Ще мине време и ще те разочаровам отново.
За твой късмет няма да сме много за дълго наоколо.
Това е правилното отношение.
Как се нарича? Спечели пари...
И бягай, без да поглеждаш назад.
Запомни тази поговорка, хлапе.
Така го правя аз.
Как се запознахте? - Беше по време на войната.
Биели сте се един с друг. - Опитахме се.
Роботите бяха обградили моят взвод. Кракът ми беше счупен.
Обръчът се затягаше и цялата работа беше на приключване.
Когато погледнах нагоре, един здравеняк от строителните роботи ме гледаше надолу.
Бях затворил очите си и чаках смъртта.
Но той ме вдигна и ме отведе от бойното поле.
Плака като бебе.
Да, така е. Но не като бебе.
Те не разбират нашите емоции.
Беше по-скоро като боен вик: "Да! Пехотинци!"
Смучеше си палеца и ме молеше да ти спася задника.
Той е прав.
Няколко дни по-късно дроновете на "Център" ни откриха.
Казах им: „Хърм е добър,
той ми спаси живота, не стреляйте".
Но те откриха огън. Искаха да ни убият, затова избягахме.
Оттогава бягаме. - Повечето хора не разбират това.
Робот и човек да бъдат приятели.
Поне не сте сами.
Какво ще правиш, когато намериш брат си?
Имам предвид с останалата част от него.
Какво ще правиш тогава?
Каквото си поискаме.
Какво има за днес, мамо?
Неделя е, каквото готвя всяка неделя?
Пълнени чушки.
Моето момче получава това, което обича.
Стига да не струва много и да не е от предишния ден.
Стига вече.
Но въпреки това... не е лошо, вкусни каноли.
От вчера? - От по-предишния ден.
Г-жа Вела ми ги даде безплатно.
Радвам се, че те виждам такава, мамо.
Пълна с живот и... - Защо да не бъда?
Точно така.
Моят малък ангел.
Толкова забавно момче.
Толкова...
Мамицата му!
Скоростта на пренос на данни е спаднала рязко.
Защо?
Той каза, че това може да почака. - Исках да събера всички факти.
Факт е, че нашата услуга, която целият свят използва
и работи перфектно,
сега е най-големият боклук.
Защо?
Кристофър го няма. - По-силно!
Кристофър го няма.
Това физически е невъзможно.
От неврологична гледна точка, съзнанието му вече не е тук.
Искаш да ми кажеш, че моят пробив е заминал.
В неговата матрица с данни е имало малък незащитен възел.
Едва забележим.
С течение на времето съзнанието му по този начин...
заобикаля нашите защитни стени.
Изглежда, че тази грешка е била оставена умишлено.
Това е Амхърст. - Не сме били ние.
Ако скоростта на неврокастерите продължи да пада...
И вероятността е такава... - "Център" дори няма да издържи до неделя.
По-скоро до събота.
Тази събота? Компанията ми ще фалира в събота ли?
Бих казал петък. - По-тихо.
Или в събота.
Имате имейл.
ПОКАНЕНИ СТЕ НА ВИРТУАЛНА КОНФЕРЕНЦИЯ НА "ЕТЪН СКЕЙТ". СЛОЖЕТЕ СИ НЕВРОКАСТЕРА.
Аз... Аз...
Винаги съм намирал природата за много успокояваща.
Познаваш ли ме?
Кой не познава, Касапинът от Скенектади?
Най-строгият задник в специалните части.
Гледах те по телевизията, в "60 минути". Кога се пенсионира?
Не съм се пенсионирал. Нямаше повече роботи за ловуване.
До колкото разбрах, сега си на лов на непълнолетна престъпничка
и нейния... механичен спътник.
Извикаха ме от специалните части.
Изглежда, че преследваме една и съща цел.
Роботът на това момиче... принадлежи на "Център".
Искам да си го върна. - Роботът се издирва за нападение.
Това е автоматично унищожаване. - Може да изчакаш с това.
"Център" ще вземе своето, а с онова, което остане, прави каквото искаш.
Красиво място.
Благодаря. Създадох го сам. - Знам.
Видях представянето ти в предаването "20 на 20".
Тогава знаеш,
че разполагам с неограничени ресурси.
Мога да възкреса дрона ти...
Защо не го хванеш сам? "Център" разполага със средства.
Заради мирните споразумения.
Не ни е позволено да влизаме в зоната, ако няма доказателства за нарушаване на договора.
Значи ти трябва робота или доказателства?
Нека видим какво ще ни донесе денят, съгласен ли си?
Хей, парчета месо. Вижте, там.
Уау. Върхът на планината.
Истинско чудо на природата.
Къде може да се крие онзи доктор?
Отвъд астероидното поле се намира марсианската база.
Това търговски център ли е?
Изглежда добре запазен. Явно чистачите не са го открили.
Имат доставки, подслон, могат да се отбраняват.
Има и по-лоши места за криене.
Може би ресторанта им е отворен? - Време е да започваме.
Веднъж намерихме "Панда Експрес" в зоната.
Храната им беше добра.
Имаше бисквити с късмети, пилето на генерал Цо, пиле с портокалов сос,
пържен ориз, кнедли с говеждо месо.
Всичко това не се разваля.
Внимавайте!
Хвърлят хладилници по нас!
Хърм, изведи ни оттук! - Опитвам се!
Внимавай!
Той ме удари по крака!
Дръжте се здраво, ще се разбием! О, не!
Кой хвърля хладилници... Кучи син...
Мамка му!
Дами и господа!
Хванахме ви.
Виждали ли си такива преди? - Човече, не всички се познаваме.
Хей, по-добре да не го изкривяваш.
Твърде е късно.
Моля, спрете!
Добре свършена работа. - Внимавай къде си размахваш нещата.
Бъдете готови, да се впечатлите от чудесата,
да видите изящните илюзии
и невероятните парадокси на "Перплексо".
Призраци от подземния свят, чуйте ме.
Заповядвам на тази порта да се отвори!
Репетирахме това толкова много пъти. Хайде!
И така, още веднъж. Призраци от подземния свят, чуйте ме...
Невероятно! Заповядвам на тази порта да се отвори!
Не е ли, впечатляващо?
Къде ни водиш? - Всички отговори ще намерите вътре.
Имам план.
Ще симулирам, че припадам. А ти ще побегнеш към покрива.
След като намеря докторът. - Хей, искаш ли да презаредиш?
Не разговаряй с непознати. - Хайде.
Тук съм, ако имате нужда от мен.
Ето ги.
Тук има хора.
О, Боже мой!
Това е някаква лудост.
От къде са дошли?
Те са затворници.
Проклети хора.
Здравей, здравей.
Дами и господа, имаме специален гост
на сцената.
Прочута личност, изключителен лидер.
Чието име предизвиква благоволение и страхопочитание - г-н Фъстък!
Не може да бъде.
Стига с тези глупости, Пи.
Не ми пука за хиперболата ти.
Добър ден.
Бих си свалил шапката, но тя е навита.
Вие сте тук, защото сте били объркани за чистачи.
Извинявайте? - Ами...
Те идват тук от време на време, за да ни разчленяват постепенно.
Не приличате на тях,
но външният вид може да лъже.
Трябва да говоря с вас, сър. - Хората винаги искат нещо от нас.
Това им е в природа.
Търсим доктор.
С... очила.
Тогава... ме последвайте.
Знам, че това е глупав въпрос, но къде точно се намираме?
Все още не сме поставили табела, но бих го формулирал така:
"Синьо небе" - тих оазис в безразличната пустиня."
Привлича внимание.
Това е люлката на новата цивилизация на машините.
Здравейте, г-н Фъстък.
Как върви, Блиц? - Ралфи, не бързай!
В "Синьо небе"
роботите могат да постигнат повече от работата, която хората са им възложили.
Могат да изберат нова професия.
Коса! - И могат да открият себе си.
Коса! - Кой?
Г-жо Ножици, вече не правим това.
Коса. - Остави човека на мира.
Сър.
Г-н Фъстък. Имаме нужда от вашата помощ. - Сигурен съм в това.
Но присъствието ви тук дава правно основание на "Център"
да унищожи всичко, което тези роботи са създали.
Мога да ви предложа да ви заведа в пустинята, която
е на 10 мили разстояние и да ви оставя сами със себе си.
След като ядете, разбира се.
Безплатно както винаги. Гладни ли сте?
Е как. Не съм ял скоро бурито.
Огледай се. Това е заведение за хамбургери.
Добре, тогава...
Един Чийзбургер. - Нямаме сирене.
Тогава бургер с пържени картофи.
За съжаление, нямаме и това.
Какво имаш тогава? - Ще бъда честен.
Никой не е ял тук от много дълго време.
Цялата храна е развалена.
Има спагети и боб върху "Twinkies".
Какъв боб?
Значи брат ти няма представа къде е човешкото му тяло?
Знам само, че е в "Център".
Но защо ще им е на "Център" да отвлекат малко момче?
Настина нямам идея.
Никаква идея. - Чувам това през цялото време.
Крис каза, че докторът, който го е отвел, е бил в Планината.
Добре.
Ще ти кажа истината.
Някога тук е имало доктор.
Ето го. - Какво казахте?
Д-р Кларк Амхърст, той има докторска степен в областта на взаимодействието на човек с роботите.
А къде е сега? - Изхвърлих го през вратата.
Останал е верен на себе си.
Не знаете как да се измъкнете от тук,
а този, който знае, сте го изпратили на смърт?
Точно така.
Подписах споразумението, защото роботите ще бъдат признати като народ.
Те не знаят какво означава това,
когато правото на съществуване на човека зависи от парче хартия.
Всичко това е много крехко.
Не исках да позволя на доктора да застраши нашия свят, вие също.
Д-р Амхърст е похитител.
Той е отвлякъл това момче. И вие се отнасяте към тях по същия начин?
Всички хора са еднакви. Егоистични и мързеливи.
След като осъзнаеш това, животът ти ще стане много по-лесен.
Да вървим.
Млада госпожице?
Съветвам те да не ходиш там през нощта.
Не ме интересува какво ме съветвате.
Мислите, че това място е специално? Вие сте като всички останали.
Благодаря за превоза.
Добър апетит.
Кийтс.
Какво? - Сериозно ли?
Гладен съм. - Това е под твоето достойнство.
Къде отиваш? - На паркинга има коли.
Ще подкарам една и ще намеря доктора. - Забранената зона е на 100 000 квадратни площи.
Шансоете да го открием са нищожни. - А тук клонят към нула.
Но тук шансовете да не умреш са големи.
През нощта в Зоната е много опасно. Трябва да ми се довериш.
Хей. Наистина. Сестра ти може да умре.
Погледни му лицето.
Как може да откажеш на робот с такова грозно лице?
Остани тук.
Пийни си лимонада или открадни нещо, това е търговски център.
Ще тръгнете на сутринта.
Добре.
Тогава ще умрем утре.
Коса! - Ако ме докоснеш, ще те убия.
Коса.
Едно подстригване ще му се отрази добре.
Това трябва да е достатъчно, Бимо.
Чудесно, Космо. С тези...
Здравей, страннико.
Честита Коледа!
Къде беше? - Има проблеми на Луната.
На партито на Лиза Стюарт.
Мама каза, че си била в библиотека. - За нея винаги е така.
Хареса ли там да четеш? - По-добре е оттук.
Откакто ни напусна,
мама и татко вече не крещят на двама ни, а на мен.
Тогава ще се прибера. - Млъкни. Ще се справя.
Съмнявам се в това. Не бих го направил заради теб.
Ще завършиш ли колежа по-рано? - Всъщност, не.
Но за професора съм като изложбена маймуна.
Той не се интересува от моите идеи, а когато се прибера в общежитието,
съквартирантът ми ме нарича Дуги Хаузър
и пикае в кошчето ми за боклук.
Ще се върна у дома.
Ако го направиш и аз ще пикая в кошчето ти за боклук.
Веднъж ти казах, че ще промениш света.
Точно така.
Постигна ли това? - Не съвсем.
Тогава си вдигни задника и отивай в колежа.
Но след Коледа.
Комбинирайте космически модули!
Джеси посещава Космо постоянно в колежа.
Как смееш? Джеси има реактивна раница.
Ще ти направя такава раница. - Съгласна съм. Мечтая за такава.
Благодарим ти, че дойде Космо.
Липсваш ми.
Малкия Космо е ваш приятел.
Ти също ми липсваш.
Трябва да побързаме. На Луната има проблеми!
Така не трябва да се отнасяш към приятелите си.
Хей, Уеби, няма закуска.
Просто трябва да повярваш в себе си!
Следващия път си вземи сандвич.
Благодаря, че дойде Космо.
Не забравяйте, че малкият Космо е ваш приятел.
Здравей.
Дин-донг. - Чу ли това?
О, здравей.
Не трябва да съм тук.
Трябва да сме много тихи.
Търся Кристофър Грийн.
Двоен астероид!
Имам имейл за вас.
Хърм, изядох твърде много "Twinkies".
Преди г-н Фъстък да изгони
д-р Амхърст ми даде тази картичка.
Иска да я дам на Кристофър, когато дойде тук.
Не е подписана.
"Ако четеш това, ме намери."
2201, Пинъкъл, Върховият път.
"Чакам ви. Кларк."
Вече наруших правилата, когато взех картичката.
Не знам какво ще стане сега. Няма значение...
Как да стигна дотам? - Знам къде е това.
Ако ви помогна, ще си навлека още повече неприятности, отколкото имам.
Наистина ми е неприятно да го кажа,
но не мога да ви кажа.
Но аз знам къде е. Знам къде е.
Ако този доктор наистина знае как да ни измъкне оттук,
тогава твоята ужасна идея може да се окаже не толкова ужасна.
Ще те заведа там. - Кийтс, това е територията на чистачите.
За това ни е необходима мускулна сила. - Мускулите са остарели и ненадеждни.
Той ни е чул. Бяхме твърде шумни. Аз бях твърде шумна. Грешката е моя.
Пневматичното бутало е полезен компонент.
А бейзболна бухалка, прави останалото.
Какво означава това? - Според споразумението не ви е позволено да останете.
Но мога да ви помогна да избягате.
Мислех, че сме врагове?
Човешката фабрика е произвела няколко прилични модела.
Благодаря ви много.
Имах предвид тях.
Ако искате да навлезете в територията на чистачите, първо трябва да се запознаете с някого.
Искате да чуете забавната история за чистачите?
О, да, обичам да се смея.
Веднъж видях с очите си как група чистачи нападнаха
едни от най-добрите ми приятели и ги разчлениха.
И кое е смешното? - Нищо не е останало, освен петна от масло.
Петна от масло и болтове!
Чистачите са ходещи депа за скрап,
които ще ви изядат и всичко, което ще остане от вас, са няколко изпражнения.
Пребил съм десетки чистачи с тази бухалка.
И въпреки това те продължават да се връщат.
Това е най-забавното нещо при чистачите.
Няма да мирясат, докато не бъдете мъртви.
И така...
Затегнете гайките и бъдете готови за битка.
Напред към чистачите...
Боже. - Момче.
Ами ако заспи по време на битката?
Мисля, че това ще е доста неприятно.
Леко ви финтирах.
ЦЕЛТА ПРИХВАНАТА РОБОТ
Лети, Сирил, лети!
СТРАНАТА НА ЩАСТИЕТО
На правилното място ли сме?
В Съединените щати има 160 милиона адреса.
Всеки един от тях е вграден в моята памет.
Когато д-р Амхърст ми даде адреса,
2201, Пинъкъл, Върховият път. Значи трябва да е тук.
Ако бяхте пратка, щях да ви оставя тук.
Бих ви оставила тук. И да избягам.
Това не ми харесва.
Тук чистачите са устроили страхотен празник.
Не бих... - Къде отиваш?
Не бих... - Хей.
Не бих го направила.
Има някой тук.
Може би това е той.
Какъв е планът, ръждивко?
Бягайте!
Чистачи!
Не! - Ще си изгубите пощата.
Благодаря ти много. Какъв отборен дух!
Запазете спокойствие.
Чистачите също са машини и мислят рационално.
Отворете вратата! - Това не е врата.
Вероятно всичко приключва за нас.
Добре.
Бързо, всички зад Пени. - Приемам това лично.
О, не!
Няма да умра на песента на Марки Марк!
Харесвам тази песен.
Участници в теста. Добре дошли в лабораторията на Франкенщайн.
Надявам се, че пътуването ви е харесало.
Моля, влезте и нека за всеки да има достатъчно място.
Вече няма път назад.
Проработи.
Помните ли ме, докторе?
Къде е брат ми?
Не мога. - О, да, можеш.
Отговори на въпроса, докторе.
В Сиатъл. На острова, където е "Център". - Защо го отвлякохте?
Хората умираха. Бяхме на път да загубим войната.
Тогава го открихме.
След автомобилната катастрофа
скенера за компютърна томография от "Център" привлече вниманието ни към Кристофър.
Той беше нещо специално.
Беше точно това, от което се нуждаехме.
Кристофър беше като...
... като дар от Бога.
Ти държеше ръката ми
и ме излъга.
Моля те, трябва да ме разбереш. - Не ми казвай какво трябва да направя.
Няма нужда от приказки за войната и божиите дарове.
Просто ми кажи, какво направи на брат ми?
Компютър!
Ще се присъединиш ли към нас?
Хърм, Хърм. - О, Боже мой.
Шпионираше ли ни?
Ако имаш предвид това,
че исках да избегна монитора да изгори, бих казал, да.
Защо, по дяволите този робот говори с твоя глас?
Д-р Амхърст ме спаси от чистачите.
Гласовият ми модул ми беше изтръгнат.
Записах речник за компютърът от 100 000 думи.
Той е моят хард диск и приятел.
Той знае това, което и аз знам.
Покажи им 17-9. - Да, докторе.
Девети проект. Тестов проект-алфа.
Кристофър беше в кома. Мислехме, че това състояние ще е постоянно.
За нас той беше като донор на органи.
Като човешки чистачи.
Нуждаехме се от много голяма изчислителна мощ за мрежата.
Стана с мозъка на брат ти.
Чрез него свързахме неврокастерите с дроновете.
Поздравления докторе! Така ще спечелим войната.
Това е отвратително.
Ако не бяхме направили това,
Кристофър щеше да умре в болницата.
Ние го спасихме.
Това не е ваш избор. - Щеше да му спреш апарата ли?
Ако е необходимо.
Тогава ще сгрешиш, колкото и аз.
23-6.
13 месеца по-късно.
Боже мой!
Не мога да гледам това.
Изключете го.
Крис трябваше да прекъсне връзката с нашата мрежа.
Но Скейт ме заплаши, че ще ме убие. Не успях да спася Крис от "Център".
Преди да избягам,
създадох връзка между него и външния свят.
Умът му можеше да избяга, дори и тялото му да не можеше.
Той трябваше да дойде в "Синьо небе".
Чух за вашия проект, за това запаметих това място в съзнанието му.
Защо?
За да може да си намери семейство.
Той си имаше семейство!
Спокойно. Нека всички се успокоим.
Така ще боли повече. - Това беше неочаквано.
Очаквах го.
Ще намерим Крис.
Не можеш да го направиш. - Да, мога.
И ти ще ми помогнеш. - Това е невъзможно.
Имаш достъп в Забранената зона, което означава, че можеш и да ни измъкнеш.
Нямате представа... - Хора?
Отново онзи глупак.
Кой е това? - Касапинът от Скенектади.
Трябва да действаме бързо.
Това твоето ли е, Скейт?
Вече не.
Кралят на безполезните играчки. - Тук крале няма.
Нашият народ са свободни.
Вие не сте народ.
Сега ще счупя черупката ти.
В кой са ключовете за колата? - В г-н Фъстък са.
Спрете! Тихо. - Какво?
Чувате ли?
Не чувам нищо.
Те идват.
Скрий брат си. Веднага!
Бързо.
Пригответе се. - Да се приготвим за какво?
Хвърлете оръжията. Предайте робота.
Не приемам заповеди от никого. - Ако не се подчините...
Е, не се подчинихме. - Да поиграем бейзбол!
Сър, те ни нападнаха.
Атакувайте ги тогава!
Намерете целта! Намерете я!
Останалите са излишни.
Излезте или ще бъдете деактивирани. - Сам си го пожела.
Добра работа, Джеси. - Хайде.
Страхотна си! - Хайде! Да вървим!
До тук сте.
Хей!
Хайде, знам къде е изхода.
О, да.
На това ли учат пощальоните?
Срещу доберманите. - Добермани?
Не.
Нарушихте споразумението, г-н Фъстък.
И това си има последствия.
Нека това бъде за урок на твоите ламаринени приятели.
Иди и кажи на останалите, че ти си виновен за всичко.
О, не.
Скрийте се.
Върви.
Достатъчно, г-це Грийн, не ни трябват допълнителни жертви.
Нека приключим с това.
Искате да продължа с всичко това ли?
Вземи Кристофър и бягайте.
Разбра ли?
Последен шанс.
Остави ги на мира.
Наистина ли мислиш, че можеш да оцелееш в престрелка с мен, докторе?
Не.
Добре. Хвърли оръжието на земята.
Не ви е позволено да убивате живи същества.
Точно така. Само същества, направени от метал.
Ако искаш да ги получиш...
първо ще трябва да ме убиеш.
По дяволите, Скейт.
Контролирах се.
Д-р Амхърст е нарушил споразумението.
Сега ми докарай робота.
Стойте на място!
Не!
Време е да се прибираш, г-це Грийн.
Върви си у дома.
Къде отиват?
Не... не, не.
Коса?
Много съжалявам, приятелю.
Добре дошъл обратно, Кристофър.
Честно да ти кажа,
за миг се притесних.
Всичко е наред, не съм ядосан.
Разбирам. Бъдещето е страшно.
Особено, когато това зависи от теб.
Не се притеснявай.
Не си сам.
Много трогателно, г-н Скейт.
С изключение на едно нещо.
Ти си убиец. - Бих поспорил.
И ме излъга. Това не е робот.
Това е Кристофър Грийн. - Ти ме насочи към момче.
Виж, полковник Бредбъри, или касапино, ако нямаш нищо против.
Как да ти го обясня?
На кого му пука? На кого му пука?
Твоята война, твоето безупречно съотношение на убитите, това не беше ти.
Бяхме аз и това момче.
Наблюдател си на историята. - Наричаш това история?
Или предпочиташ да я нарека, еволюция?
Този свят е пълна загуба, плаващ в море от урина.
Винаги е бил.
Кристофър даде възможност на хората да оставят всички страдания зад гърба си.
Както ми говори опитът, няма живот без страдание.
При мен също.
Майка ми беше алкохоличка. Беше злобна, когато се напиеше.
Но в трезво състояние, беше още по-зле.
Но тук е очарователна и ми готви пълнени чушки.
И ми дава спокойствие.
Искам да донеса този мир на всички хора по света.
С изключение на няколко.
Развитието на един вид не може се случи без жертви.
Как беше преди? О, да.
Баща.
Син.
Светият Дух.
Напълно възможно е да си изгубил ума си.
Още веднъж, на кого му пука?
Добре.
Нека върнем Кристофър там, където му е мястото.
И какво ще кажеш, този път вратата да е заключена?
Ще е по-лесно, ако счупиш стъклото.
Така или иначе никой няма да забележи.
Ще ходиш на интервю за работа? - О, да.
Глупавият робот наистина искаше да...
Мразя го.
Остана ми само той.
И го загубих два пъти.
След това може да станат и три.
Брат ти не е единственият специален в семейство ви.
Престанах да се боря, защото войната беше несправедлива
и като цяло се отказах от всичко.
Избягах, защото светът беше станал скапан.
Все още е такъв.
Но в него има и добри хора.
Някои не биха се отказали дори за пари.
Ако искаш да спасиш брат си, ще дойда с теб.
Брой ме.
Хърм също.
И със сигурност не само ние.
Откога спря да бъдеш задник? - Не съм спирал, само се подстригах.
Слушай компютърче.
Д-р Амхърст каза, че ти си неговият хард диск.
Да, знам всичко, което той знаеше.
Знаеш ли кодовете за сигурност в Забранената зона?
Да, знам ги.
А сградата, в която се намира Кристофър?
Ще ме заведеш ли там? - Разбира се.
Отивам в Сиатъл. - Отиваме в Сиатъл.
Хърм, помниш ли счупените камиони по магистралата?
Можеш ли да ги свържеш накъсо? - Ще ги оправя с HRM 60.
Това ще бъде полезно при битка.
Съжалявам, но не можете да освободите Кристофър.
Защо не?
Ако изключите главния компютър, "Център" ще се срине.
Какво имаш предвид под срине?
Мрежата на "Център" се поддържа от мозъка на брат ти.
Без него дроновете няма да работят.
Деактивирането му ще доведе до срив на системата.
Мамка му!
Ако всички отидем заедно в "Център"...
бихме могли да приключим с него завинаги.
Идеята ми харесва. - Свети Джо Морган!
Два заека с един куршум.
Какво точно искате да направим? Да се бием отново ли?
Битката не беше част от мечтите ни.
А мирът.
Това се промени, когато "Център" изгоря всичко до основи.
Не можете да се скриете от света.
Това не работи, повярвайте ми, знам го.
Имаме шанс да унищожим цялата им болна система заедно.
Роботите и хората могат да се борят заедно срещу истинския враг.
Те вече ни победиха. - Защото имаха Крис.
Помогнете ми да го спася, и ще загубят.
Сиатъл е на 1230 мили.
Не е толкова дълъг път, ако говорим за свобода.
Заведете ме на бейзболен мач. Заведете ме до победата.
Купете ми фъстъци и пуканки.
Ако не се върна, това означава, че това е моята съдба.
Да, може и да не се върнем.
Часът удари, г-н Фъстък.
Металът и плътта, обединени.
Наистина не се отказвате.
Тогава по-добре да си взема шапката.
Тако, започвай.
ДОСТЪП ПОЗВОЛЕН
Капацитет на мрежата е 100 %.
И... ние се върнахме.
HRM-60
Това е за вас!
Охрана, имаме извънредна ситуация на паркинга.
Забелязаха ли ни? - Нямам представа. Хвани червената.
Поршетата летят страхотно.
Пропуснах. - Наистина ли се заклещи?
Г-н Скейт, изглежда, че сме атакувани.
Наистина впечатляващо. Намерил си приятели.
Това е от строителните роботи, висок е 18 метра.
Няма нужда от приятели.
Охраната трябва да се справи с това и да ги спре незабавно.
Тревога! Всички дронове незабавно към северния вход.
Време за шоу, хлапе.
Добре, започваме.
Да започваме.
Преследват ни. - Тук са.
На кой беше тази глупава идея? - Ако проработи, значи е моя.
Внимавай, Хърм!
Скачай!
Хърм!
Все още съм по-висок от теб.
Млъквай и да бягаме!
Тръгнаха си.
Отстрани изглеждаше, че са по-големи.
Хайде, Хърм! На втора линия!
Внимавайте, кюфтета!
С теб съм, приятелю! Дръж се здраво!
Роботи, покажете им, от какво сте направени!
Напред!
За Роботите!
86.
Ето ти!
Атака!
Чудесно, продължавайте в същия дух!
Това е целта!
АДВОКАТ БАРИ ЗУКЕРКОРН НАЙ-ДОБРИЯТ
Продължавайте. Ще бъда в оръжейната.
Какво ще правиш? - Ще направя това, което винаги правя.
Ще спечеля.
В сградата е обявено бедствено положение.
Повтарям! В сградата е обявено бедствено положение.
Можеш ли да се справиш? - Не.
Да убием всички хора!
Смърт за всички хора!
И двамата трябва да умрете!
Вратата вече е заключена.
Жив ли е още?
Да.
Мога ли да говоря с него?
Не.
С брат си може да се осъществи контакт само отвътре.
Отвътре ли?
В съзнанието му.
Поръчката е готова! - Диваци!
Ето това е клане.
Хърм, можем да спечелим тази битка.
Хора, тук наистина има един доста голям.
Наистина голям.
Това е частна собственост.
Като служител на Пощенските служби на САЩ имам право да бъда тук.
Свири, Тако, давай!
Не!
Не, това е Скейт!
Не може да спечелите.
Но си струва да опитаме.
Дори след нападението над търговския център?
Толкова много роботи бяха унищожени? И още ще се биете?
За какво?
За мира трябва да се плати висока цена.
Дори и мъртви?
За целта трябва да сме живи.
Да.
Точно така.
Скейт е на четвъртия етаж. В оръжейната.
Защо ми казваш това?
Защото...
Най-накрая срещнах някого,
който има по-малко човещина, отколкото роботите.
Мишел?
Как стигна дотук?
Мисля, че загубихме.
Да се махаме оттук. - Почакай.
Все още не.
Крис, постигнах около 20 престъпления наведнъж.
Мислех за това, откакто Скейт ме върна отново.
Всичко е по моя вина.
Отвлякъл те е. Не си виновен за нищо.
Там видях света
и цялото зло, което "Център" причинява на хората.
И това се случило заради мен. - Нека спрем до тук.
Ако те измъкнем от тук, ще има изход. - Няма изход.
Когато ме отведоха в лабораторията, видях истинското си тяло.
Сигурно и ти си ме виждала.
Бъди честна. Как съм изглеждал?
Физическата ми връзка със "Център" е... симбиоза.
Те ще умрат без мен.
И ти без тях...
Да.
И какво трябва да направя, да те оставя тук ли?
Не.
"Център" може да ме поддържа жив в продължение на сто години.
Мисля, че...
Мисля, че трябва да умра.
И трябва да ми помогнеш в това.
Искаш ли още?
Копеле!
Хайде, Хърм!
Запази позиция!
Давай, Хърм! - Не!
Г-н Скейт, лабораторията е разбита. В сградата има и други нарушители.
Довършете ги! - Да, сър.
Кийтс, ставай!
Как си Итън?
Виж, не знам какво се опитваш да постигнеш
г-н... Орех.
Тук съм, за да обсъдим мирното споразумение.
Хайде! Ела тук и се бий като мъж!
Хайде де, убий ме, ако смееш.
Добре, всичко е наред. Хърм! - Пратиха дрон да свърши мъжка работа!
Свършил е.
Изглежда, че и аз съм свършил.
Имаш голяма дупка в корема си, приятелче.
Ще превключа на енергоспестяващ режим.
Не, почакай.
Ау!
Как е възможно, да си още жив?
Как е възможно ли? Благодарение на теб, глупако.
Прав си за това.
Мишел?
Съжалявам, че те прекъсвам,
но нашите приятели са в затруднено положение.
Работя върху това. - Нямаш много време.
Той е прав.
Няма да те изключа.
Трябва да го направиш. - Няма да го направя.
Ще ти намеря друг робот.
Този път няма как да стане.
Нямаме избор. - Винаги има избор.
Всички ми казваха да продължа, но не можах.
Имах само теб. Вкопчих се в теб.
И се получи. Върнах те обратно.
Значи всичко е наред. - Не.
Нищо не е наред.
Не усещах нищо в продължение на три години.
Но там с теб почувствах всичко. Беше невероятно.
Ти ми даде това.
Ако това е всичко, което ми е останало...
значи е достатъчно.
Мишел? Нямаме повече време.
Не мога. Не мога.
Не искам да те загубя отново.
Няма да ме загубиш.
Мишел, чуваш ли ме?
Моля, отговори ми.
Няма да ме загубиш.
Ти ще бъдеш тази, която ще промени света.
Така и не успях да се сбогувам с теб.
Не е и необходимо.
Обичам те.
Аз също.
ЖИВОТОПОДДЪРЖАЩА СИСТЕМА
ПРОТОКОЛ
ИНТУБАЦИЯ
ВЕНТИЛАЦИЯ
Не, не, не, не!
Не!
Изглежда, че все пак ще триумфираме.
Победихме!
Да!
Победихме!
Не!
ГРЕШКА В МРЕЖАТА
Хей, Пенни! - Успяхме.
Това е, татенце.
Най-интересно в победата е, че някой винаги губи.
Тя го направи, Хърм.
Представяш ли си, победихме.
Какво ще правя без теб? Как ще се справя без най-добрия си приятел?
Обичам те, Хърм.
Обичам те.
Наистина.
Повече от приятел.
Караше ме да се усмихвам.
И какво ще правя сега? Трябва ли да бъда пак някой... кой?
Да събирам пак бандата? Та те са вече женени.
Не ми останаха приятели.
Здравей, мускулесто човече! Липсвах ли ти?
Какво е това?
Това е моят мини модел за по-малките задачи.
За по-малките ли? Аз... аз никога не съм виждал този модел.
Аз също не съм виждал теб. Вероятно е някакво преувеличение.
Чакай...
Но ти загина. - Не.
Бях заспал, за да пестя енергия за прехода.
Не съм виновен, че си толкова емоционален.
Емоционален? - Между другото...
не чух всичко, което каза.
Може ли да го повториш?
Казах, че победихме.
Победихме. Огледай се. Тя го направи.
Чух още нещо. "Обичам те."
"Повече от приятел." - Никога не съм казвал това.
По дяволите, наистина ли спечелихме?
Да. - Къде е момичето?
Да я намерим, хайде.
А сега какво следва?
Ще умра ли?
Не.
Ще живеем.
Целят град е в застой, цялата държава също.
Цялата страна е притихнала.
Днес в Ню Йорк цари хаос,
всички дронове на "Център" са деактивирани.
Всички полети по цял свят са отменени. Трафикът е...
Милиони хора са паникьосани, какво ще им бъде казано,
как да бъдат отново онлайн, но "Център" мълчи.
Повдигат се сериозни обвинения, след появата на видеоклип,
който показва как "Център" провежда експерименти върху дете.
Конгресът възнамерява да изслуша цялото управление...
Итън Скейт е арестуван в Маями, при опит да се укрие в Еквадор.
Протестиращите призовават да се премахне Забранената зона.
Итън Скейт е болен психопат! Затворете го в затвор и изхвърлете ключа.
Отървете се от акциите! Не искам да говоря повече за него.
Предпочитам да говоря за момичето,
тази с роботът, която срита задника на Скейт.
Напълно си прав, трябва да я намерим...
Коя е тя? Моля те кажи ми, кое е това момиче?
Хърм каза, че камерата е включена.
Добре.
Наистина ли искаш да го направиш?
Трябва да свържа протокола.
Не знам за какво говориш.
Хайде, хлапе! Може да го направиш!
Хайде, камерата е включена.
Може да говориш.
Здравейте.
Казвам се Мишел Грийн.
Знам, че някои от вас се страхуват
пред мен и моите приятели, от това, което направихме.
Светът е вече променен.
И искам да ви обясня защо.
"Център" навреди не само на роботите.
Навреди на всички нас.
Избухна война, много неща бяха унищожени и животът стана лош.
Може би неврокастерите са ви помогнали да забравите всичко това за известно време.
Свикнахме с тях и започнахме да разглеждаме виртуалния свят като реален.
Но това не е така.
Истинският живот се състои от социални контакти.
Между нас самите.
Ние не сме направени само от плът и кръв, а и от контакт.
Когато се прегръщаме, смеем се, държейки се за ръце или спорим,
частиците ни се комбинират и обратното.
Може би ще останем завинаги свързани.
Но това е възможно, само ако не се изолираме.
Можем да бъдем заедно само в реалния свят.
Огледайте се. Около нас, винаги има някой.
Те са истински и живи.
Те се нуждаят от вас толкова, колкото и вие от тях.
Ако до вас няма никой,
когато сте сами,
тогава ни намерете, защото започваме от начало.
И ще направим всичко както трябва.
Заедно.
Добре, приключих.
Приключих. Какво мислите?
Много добре... за парче месо.
Режисьори: Антъни и Джо Русо
Превод: babibu