ДОМАШНАТА ПОМОЩНИЦА
Здравей, Мили!
- Здравейте, г-жо Уинчестър. Приятно ми е да се запознаем.
Моля те, наричай ме Нина. Приготвила съм за нас чай и мезета.
Рано ли е за колбаси и сирена? Знаеш ли, че това закусват в Европа.
Уау.
Хм, ти си просто, това е... просто ще кажа, че мисля, че може да си
твърде квалифицирана за тази работа, с целия този опит и висше образование.
Не, знам.
Наскоро разбрах, че ми харесва да бъда домашна помощница. -Така ли?
За правилните семейства.
Разбира се.
Окей. Какво те върна в Ню Йорк?
Той ми липсваше.
Е, наистина обичам Ню Ингланд, но градът ми липсваше.
Но знаеш, че това е позиция, в която ще живееш тук, нали?
Споменах това в обявата. - О, да. О, да. Да, разбира се.
О, боже. Добре.
Липсва ми да съм близо до града. Не в самия град. Малко е лудо там.
Да. Напълно съм съгласна с теб. Добре, работата е предимно подреждане, почистване.
Малко готвене, ако имаш опит в това.
О, абсолютно. Обичам да готвя. - Чудесно.
И също така ще ми помагаш с моята дъщеря. Това е Сесилия, Сеси.
Тя е на седем години. И, ами, тя е невероятна.
О, нямам търпение да я видя.
О, добре.
Окей. Искаш ли да те разведа, за да можеш да разгледаш наоколо?
Разбира се.
Ето кухнята.
Съпругът ми Андрю, проектира всичко в къщата сам.
Архитект ли е?
Не, той е техник. Но обръща невероятно внимание на всеки детайл.
Тези стълби са малко откачени, знам.
Андрю казва, че наистина ще се убия някой ден тук.
Малко съм непохватна.
Трябва просто да се очертая с тебешир на пода, за да се приключи.
Има още един набор от стълби от другата страна на къщата,
които са в по-различен стил.
Това всъщност е бърлогата на Андрю, но можеш да влизаш по всяко време,
когато искаш, разбира се.
Ще бъдеш част от семейството, което също означава, че определено ще трябва
да слушаш речта му за това как Бари Линдън е неразбран шедьовър.
Това е горната всекидневна, която ние почти не използваме, честно казано.
Сигурна ли сте, че имате нужда от домашна помощница?
Ами аз всъщност съм бременна.
Така че няма да имам толкова много време да поддържам всичко толкова перфектно.
Но не казвай на Андрю, защото е много рано и искам да съм сигурен, нали знаеш,
преди да му съобщя. - Да, поздравления.
Благодаря.
Това е стаята на Сиси.
Андрю дори направи миниатюрна версия на нашата къща за нея.
Не е ли сладко?
И така, пералното помещение е в мазето.
А това ще бъде твоята баня и ти ще живееш горе.
Ще ти се стори, че е малко тясно, но е самостоятелно,
и решихме, че това е най-важното.
И има много светлина.
Та-да!
Може да си го декорираш, разбира се. Да си окачиш плакати и да внесеш саксии.
Можеш да си пускаш музика колкото силно искаш, защото не можем да те чуем
долу. Какво мислиш?
Идеално е.
Добре.
Е, все още интервюирам, но се надявам скоро да взема решение.
Ето, заповядай.
О, не, не е нужно. - О не, настоявам. Изразходвала си
време и пари за бензин, за да дойдеш тук. Моля те.
Оценявам го.
Имам добро предчувствие за това, Мили.
Наистина.
Аз също.
Добре, ще ти се обадя.
Тя няма да се обади.
Това е последният път, когато стъпвам в тази къща.
Една проверка на миналото и тя ще види, че всичко в тази автобиография е лъжа.
Дори очила не нося. Просто се опитвам да изглеждам достоверно.
Толкова е глупаво.
Може ли да получа бланка за работата?
Знаех, че тя няма да се обади.
Защо изобщо си помислих, че имам шанс за тази работа?
Поне спечелих 20 долара от това.
Не знам какво ще правя.
Отворете.
Не може да спите тук.
Много съжалявам. Пътувах към къщата на майка ми. Не нощувам тук.
Просто спрях да подремна. Съжалявам.
Това всъщност е тя. Може ли да вдигна? Сигурно се е притеснила.
Не пишете съобщения докато шофирате.
Няма, обещавам.
Ало. -Здравейте, мога ли да говоря с Мили?
Ами, това съм аз.
Обажда се Нина Уинчестър.
Обаждам се да ти предложа работата.
Искам да кажа, ако все още си свободна, вероятно имаш милион предложения.
Ами, да, да, бих се радвала.
Кога искате да започна?
Боже мой.
При първа възможност.
Е, какво ще кажете за този следобед?
Знаеш ли какво?
Това би било чудесно.
Страхотно. Както и да е, трябва да вървя. Чао, Мили.
Здравей. Аз съм Мили.
За Уинчестър ли работиш?
Опитвам се да вляза, но не знам кода.
Нина?
Нина, Мили е.
Нина?
Мили? Мили, Мили, Мили!
Добре дошла, здравей.
Съжалявам, смятах да оставя портата отворена. Имаш ли нужда от помощ
за багажа от колата ти?
О, не, това е.
Чудесно, да.
Да, останалото е в склад за съхранение. -Добре, чудесно.
Ще ги сложа в стаята ти. Слушай, трябва да напиша реч
за родителското събрание и трябва да е добра.
Така че ще остана в офиса си, но почистващите препарати са
в онзи килер там.
И, о, ти не си носиш очилата.
О, не ги нося през цялото време.
Контактни лещи.
О.
Да, изглеждаш по-добре без тях.
Да, окей.
Аз ще бъда горе.
Всичко ще бъде страхотно, Мили!
Без обувки върху мебелите.
Ти трябва да си Сиси.
Аз съм Мили.
Здравей.
О, здравей.
Здравей, срещнали сте Мили.
Здравей, скъпи.
Мили ще живее с нас и ще помага
с готвенето и почистването. И знаеш ли какво?
Може дори да играе на Candyland с теб, ако я помолиш.
Тя ще живее с нас?
Да, Андрю, казах ти го.
Казах ти, че ще живее в стаята за гости на тавана.
Не изглежда ли мястото невероятно? Само погледнете.
Благодаря.
Е, Мили, добре дошла.
Благодаря.
Гладна ли си? Сигурен съм, че тази вечеря за трима може да се превърне във вечеря
за четирима. -Не, просто ще отида горе да се настаня.
Сигурна ли си?
Ако нямате нищо против, после ще сляза да разтребя.
Да, настани се. Да, не бързай.
Толкова се радваме, че си тук.
Просто слез, ако промениш решението си.
Благодаря.
Взел си от грешното италианско място отново.
Чук-чук. Хей.
Този прозорец не се отваря, за съжаление.
Но стаята е добре вентилирана, така че няма да ти бъде задушно тук.
Донесох ти вечеря.
Андрю винаги поръчва повече.
Сложих малко вода в мини хладилника. Видя ли? -Не бих искала да ви затрудня,
но ако е възможно, нека прозорецът да се отваря - би било хубаво
да влиза малко чист въздух тук.
Да, съгласна съм.
Страхотна идея. Ще говоря с майстора за това. - Чудесно. Това дали е
човекът, който е долу в двора?
Не, това е Енцо. Той е икономът. Не му обръщай внимание.
Също, ако може да получа ключ за резето. - Боже мой, да.
Резето.
Това е толкова зловещо.
Това беше килер за съхранение на папките на Андрю.
Окей. Но, о, Боже мой.
Затворен прозорец.
Резе.
Що за чудовища сме ние?
Ще оправя това. О, преди да забравя.
Това е за теб. Това е подарък.
Видях, че телефонът ти е просто... Наистина стар.
И исках да вземеш този, защото аз качих кредитната карта в него, така че
да можеш да я използваш в магазина за храна и за бензин.
Ще го пазя добре. Благодаря.
Честно казано, много се радвам че си тук с нас.
Благодаря.
Може ли да те прегърна?
Благодаря ти, Мили.
Благодаря.
Окей. Кажи ми, ако имаш нужда от нещо друго.
-Нина! -Къде са? -Кое къде е?
Бележките ми за родителското събрание тази вечер, те бяха точно тук на плота,
а сега ги няма. Къде са те? -Не съм виждала никакви бележки.
Глупости! Къде са те?
Нина, не знам.
Хей!
Какво става? -Мили
e изхвърлила бележките ми за срещата довечера.
Къде са те?
Нина, защо не отидем да проверим в офиса ти?
Трябва да стана и да изнеса реч пред всички, а сега нямам нищо.
Имаш ли копие на компютъра си?
Бях ги написала на ръка. По дяволите!
Поеми си дълбоко въздух. Дишай. Дишай.
Ето какъв е планът. Аз ще заведа Сиси на училище. А ти,
ще си вземеш горещ душ, ще закусиш добре и после имаш
цял ден, за да работиш върху речта си и пак ще можеш
да минеш през салона за пребоядисване.
Ще имаш достатъчно време, за да си оправиш корените.
Толкова те обичам. Обичам те, обичам те.
Трябва да си по-внимателна следващия път.
Развали ми целия ден.
Съжалявам.
Много съжалявам.
Не се тревожи за това. Не знам какво се случва с нея напоследък.
Тя е... Емоциите й са като влакче в увеселителен парк.
Сигурно е от дома.
Меркурий е ретрограден.
Не ми приличаше на човек, който следва звездната карта.
Нито пък вие.
Нека ти помогна да почистиш.
Не, не, не. Аз ще оправя, вие вървете, пригответе се.
Не искам да закъснеете със Cиси.
Благодаря.
Утре ще е по-добре.
Ще бъде по-добре. Обещавам.
Окей.
Да.
Сиси!
Да тръгваме!
Какво правиш тук?
Аз работя тук. Какво правиш ти тук?
Ти...
Не се вписвам много добре сред другите майки от училището.
Предполагам, че не осъзнавах колко стресирана съм била.
Вероятно просто всички тези хормони те подлудяват.
Не съм казала нищо на Андрю. - Излез оттук.
Трябва да се изкъпя. А ти ще се погрижиш за вечерята по-късно.
Да.
Мирише невероятно.
Пиле пиката.
Взех това за Сиси.
О, тези са фантастични.
Тя ще ги хареса.
Някой не е закусил днес и тя е много гладна малка балерина.
Защо не започнеш? Връщам се веднага.
Здравей, Сиси.
Как мина урокът?
Искаш ли сок или вода?
Сок. Но тази чаша беше мръсна.
Така ли? Току-що я извадих от миялната машина.
Сокът е привилегия, а не нещо, което пиеш от мръсна чаша.
Разбира се, че не.
Това изглежда невероятно.
Нали, Сиси? Много по-добре от динозавърските хапки.
Хей, Мили, защо не си вземеш стол и не се присъединиш към нас?
Не, вече ядох. - О, ние настояваме.
Нали, Сиси?
Надявам се да ви хареса.
Влезте.
Хей.
-Извинявай, че те безпокоя.
Нося ти нещо.
Сиси настоя.
Тя е толкова сладка.
Не, не, не, не, не.
Абсолютно не, по дяволите.
Искам да се чувстваш спокойна тук.
Чувствам се.
За твоята врата, както поиска.
Благодаря.
Как мина снощи с Андрю?
Добре.
Направих пиле пиката.
Той е мъж-мечта, нали?
Преструва се, че харесва всичко, което му приготвям, дори и да го мрази.
Това е твърде много бекон, Мили.
Опитваш се да ни убиеш.
Къде отиваш?
В събота имам почивка.
Нали така се разбрахме?
Не, не мога да те пусна днес.
Пропуснах часа си във фризьорския салон, защото ти изхвърли бележките ми.
Забрави ли?
Имам среща, която не мога да пропусна.
Имаш среща?
За какво е срещата?
Ако може да изляза само за няколко часа и ще се върна. - Мили, абсолютно не.
Скъпа. -Не мога да позволя...
Всичко е наред, тя може да върви.
Но Анди, това е твоят почивен ден. - Знам, точно затова ще отидем
до парка.
Ще пуснем това хвърчило.
Няма да чакаме да отлети, нали? Хапваме понички, пускаме хвърчилото
и после отиваме на балет.
Върви, не бързай.
Чао, мамо.
Чао, скъпа.
Забавлявай се.
Благодаря.
Здравей, как си?
Добре съм.
Още ли пишеш в дневника си?
Да, искаш ли да го прочетеш?
Господи, не. Имам достатъчно глупости за четене и без това.
Значи си напуснала работата при Чарли?
Е, тази работа като помощница направо ми падна в ръцете.
И е с жилище, така че спестявам куп пари от наем.
Добре, това е добре.
Ето новият ми адрес и телефонен номер тук.
Семейството е наистина невероятно.
Извадих голям късмет.
Сигурно е трудничко да се срещаш с нови хора, щом се налага да живееш при семейството.
Така изглежда, нали? Но вече се запознах с куп
наистина страхотни бавачки.
Има ли мъже сред тях?
За моя любовен живот ли питаш, Пам?
Дали знам как работи Tinder или дали не съм загоряла,
като не съм правила секс от десет години?
Не. Просто казвам, че връзката с хората е важна.
Определено.
Но дръж се за тази работа, Мили.
И квартирата.
Ще имаш нужда и от двете или се връщаш в Бедфорд да излежиш
оставащите пет години от твоята присъда.
А не бих искала това за теб.
И аз не бих го искала.
-Да, Нина? -Аз просто... Искам да вземеш Сиси от урока по балет.
В 13,45.
И не закъснявай.
Ами, добре. Къде е тя, Нина?
Балетни школи.
Балетни уроци.
Мамка му.
Надясно.
И приклякване. Отворете. Наляво. Кракът отзад.
Отлично. И свободно до начална позиция.
Страхотна седмица. Благодаря.
Да си вземем чантите и обувките.
Чудесна работа.
Здравей, кого търсиш?
Ами, Сиси?
Сесилия Уинчестър.
Ти ли си новото момиче на Нина?
Да. Здравейте, аз съм Мили.
Здравей.
Здрасти.
Сиси, здравей.
Дошла съм да те взема.
Аз ще нощувам при Ема. -Уредихме го преди седмици. Багажът й е тук.
-О, не, не, не. Нина току-що се обади и ме помоли да я взема, така че тя
вероятно е променила решението си. -О.
Добре, нека проверя.
Нина.
Здравей, Патрис е.
Твоята помощница е тук. Тя настоява, че трябва да вземе Cиси.
Знам.
Да, знам.
Няма проблем. Невъзможно е да се намерят надеждни хора.
Е, искаш ли да потвърдиш?
Приятно прекарване.
Уточнихме ли се?
Окей, пази се, чао.
Е, наистина са красиви.
Толкова се радвам, че ще можем да ги използваме, майко Уинчестър.
Е, дизайнът е винтидж, разбира се.
Мили.
Казах ти, че Сиси ще ходи на гости с преспиване довечера.
Нямаше нужда да правиш сцени.
Такова облекло ли позволявате на помощния персонал в дома ви?
Това е майката на Андрю, г-жа Уинчестър. Тя освобождава място,
затова ни донесе порцелана на майка си.
Да. Нали е прекрасен?
Нали?
Да. -Знам.
Андрю обича тези чинии.
Искам да ги прибереш на сигурно място, защото Нина може да се спъне
и да ги разбие на парчета.
Признавам се за виновна.
Андрю!
Майко. -О, Андрю, къде ти е вратовръзката?
Знам, прекалено съм небрежен. Съжалявам.
Изглеждаш страхотно.
-Е, благодаря ти, скъпи. -Както винаги.
-Това което си мисля ли е? -Да. -Нямам търпение да ям от тези чинии.
Семейни реликви.
Толкова се радвам, че се върна. -Аз също.
Проклетият прозорец.
А, "Семейни войни".
Много съжалявам.
Аз... Не можах да заспя. - Не, моля те. Седни, моля те.
Хайде.
Моля те.
Обичам това шоу.
Аз също.
Гледала съм само Стив Харви 1.
-Наистина ли? -Да. -О, това е класика. Това е Ричард Доусън.
Модна икона.
Истински ветеран.
Да.
Той има ефектни бакенбарди. -Със сигурност.
Боже, семейството ми щеше да ги закове
в това предаване. Те са абсолютни лешояди.
Особено майка ми.
Ами ти? Родителите ти обичат ли да играят?
Всъщност вече не поддържаме връзка.
Съжалявам.
Сигурно е трудно.
Не, всъщност не.
Дори да поддържахме връзка, вероятно не биха харесали нещо такова.
Те са обратното на забавни.
Ще ти кажа какво.
Можеш да бъдеш част от нашия отбор.
Ще бъдем аз и ти и Нина и моята майка. - Ами родителите на Нина?
Те са починали, когато е била малка. Да, това е откачена история всъщност.
Загинали са при пожар в къщата. Никой не знае какво го е причинило.
Дълго време полицията всъщност смяташе, че е по вина на Нина.
Представяш ли си? Да живееш с това цял живот.
Това би било ужасно.
Какво би било ужасно?
Ето я и нея.
Хей.
Какво правиш будна?
Какво искаш да кажеш? И аз мога да те питам същото.
Гледам "Семейни войни".
-В 2 часа през нощта? -Искаш ли да погледаш? Малко Доусън?
Искаш ли малко Доусън и за теб?
Не, няма нужда. Скъпи, 2 през нощта е.
Окей.
Отивам да си лягам.
Кажи ми как свършва.
Добре.
Лека нощ.
Качвам се веднага.
Окей.
Ъм... Късно е. Може би трябва да поспя.
Това не се получава.
Какво? -Не се получава.
Така че ще трябва да си опаковаш нещата и да си заминеш утре рано,
преди Cиси да се събуди, за да не се разстрои.
Не, Нина.
Не мислех, че ще има някой тук долу.
Ти ми каза, че мога да идвам тук. -Ще трябва да върнеш и телефона.
-Моля те, Нина.
Ще направя всичко, за да се реванширам. Обещавам.
Можеш ли да ми дадеш още един шанс?
Добре. Една седмица.
Окей.
Но ще трябва да се обличаш подходящо в къщата от сега нататък.
Да, разбира се. Съжалявам.
О. Мили?
Стой, по дяволите, далеч от съпруга ми.
И така, моята бавачка постоянно бъбри за мъртвото си куче.
И не искам да съм в ерата на NTC, но от кога станах съветник
по скръбта за кучето й?
Междувременно Ема закъснява за училище. Аз пропускам своята йога.
Знаеш ли какво означава йогата за мен? Тя е всичко.
Това е толкова жалко.
Благодаря.
Е, и ние ще търсим бавачка скоро. -О, Боже мой, Нина, ти си
бременна! Знаех си!
Не, не...
Още не. Планираме го. Ще се срещна с онзи невероятен специалист
по забременяване в града.
Супер. -Андрю настоява да не пестим средства.
Разбира се.
Това е чудесно.
Ще ви намерим най-фантастичната бавачка, обещавам. Абсолютно.
Това е педиатърът на Сиси. Връщам се веднага.
О.
Донеси още чай.
Боже мой, толкова съжалявам. Аз наистина мислех, че е бременна.
Не, всички си го мислехме. Имам предвид, видяхте ли й кожата?
Да, а какво ще кажете за тези корени? Боже мой. Би трябвало да се грижи
по-добре за себе си, заради Андрю.
Той е толкова секси. -Да. И особено предвид, че имат предбрачен договор.
Добре, знаеш, че тя нямаше нито стотинка, когато се ожениха.
Тя ще остане на улицата, ако нещата не се получат.
Ами Сиси, той дали би получил попечителство?
Разбира се, след това, което тя направи.
Колко месеца прекара в онази ужасна психиатрия? -Девет. Девет? -Девет.
Девет месеца.
Искам да кажа, Господи, не знам как я търпи той. -Защото е светец.
Той е секси светец.
Секси светец- Андрю.
Боже мой.
О, обсъждаме само пролетното набиране на средства.
Моля те, спаси ни с идея за тема.
Спри да дебнеш.
Тези жени бяха прави за едно нещо.
Андрю определено е светец да стои до Нина.
Не мога да повярвам, че излъга, че е бременна.
Всичко, което тя ми каза, е лъжа. Значи не хормоните я подлудяваха.
Тя наистина беше луда.
Горкият Андрю.
Веднага щом събера достатъчно пари, се махам от тук.
Днес не беше пълна катастрофа.
Ъъ, благодаря.
Другата събота искам да гледаш Cиси. Андрю и аз
имаме среща в града.
И знам, че ти е почивен ден, но вярвам, че няма да бъде проблем.
Ще се забавляваме.
Чудесно.
Хей, Лекси, Мили е. Слушай, наистина ми трябва допълнителен доход,
за да мога да напусна тази работа.
Мислиш ли, че би могла да питаш братовчед си,
дали мога да започна работа в склада?
Ще правя всичко. Ще чистя, ще нося кашони, ще търкам тоалетни.
Просто наистина трябва да се махна от тук.
Тръгваш ли си?
Какво?
Не, не, не.
Ще ти направя обяд.
Какво ти се яде?
Сандвич болоня.
Окей.
Но... Ти току-що каза по телефона, че трябва да се махнеш от тук.
Не, не си ме разбрала.
Един сандвич болоня идва веднага.
И така, как беше... как беше в училище тази седмица?
Научи ли нещо забавно или интересно?
Това е училище. Не е забавно или интересно.
Ами момчетата?
Харесваш ли някое?
Не знам. Защо ме питаш това?
Просто се опитвам да поговоря с теб.
Забрави.
И без това не съм гладна.
Не е нужно да си ми приятелка, разбираш ли.
Не е част от работата ти.
Е, аз бих искала да бъда.
Защо?
Защото те харесвам.
Не е вярно.
Искаш ли сок или вода?
Сок, моля.
Не разливай.
Сокът е привилегия.
Добре. Ходи ли в салона днес?
Да. Изглеждаш много хубава. Благодаря.
Сиси, искаш ли малко пилешки хапки и кетчуп?
Кетчупът цапа.
Сиси, откъде взе този трол?
В стаята ми ли си била?
Сиси, този трол е много специален за мен.
Не искам да влизаш в стаята ми, разбираш ли?
Трябва да стоиш далеч от тавана.
Ти също.
Здравей, Сиси.
Може ли да си поиграеш в спалнята си за малко, моля?
Какво стана?
Преждевременна яйчникова недостатъчност.
Опитваме се от години.
Сега поне знаем. -Съжалявам.
Просто... винаги съм искал много деца.
Направо пълен футболен отбор.
Нина и аз сме единствени деца като теб.
Поне имате Сиси.
Разбира се, разбира се.
Знам, че звучи егоистично.
Обичам Сиси.
Просто винаги съм искал свое дете с Нина.
Не осъзнавах.
О, Сиси, тя разбира се, е моя дъщеря.
Просто не е моя биологична дъщеря.
Ти си невероятен баща.
Мамка му, просто наистина не знам тя как ще се справи с това.
Толкова е крехка напоследък.
Наистина не мисля, че ще може да се справи с разочарованието.
Нали има теб.
Не мисля, че съм достатъчен.
Ехо.
Андрю, добре ли си?
Какво?
Андрю, добре ли си?
Какво? Чула си онези кучки днес да говорят, че съм луда?
Че не заслужавам съпруга си?
Че мястото ми е в лудницата?
Андрю?
Пусни го.
Увий това около ръката си.
Жив и здрав е.
Почистих бъркотията от снощи.
Съжалявам, че не бях честна за бебето.
Предполагам, че се опитвах да го предизвикам да стане.
Или нещо такова.
Всичко е наред, разбирам.
Не знам как ще се изправя пред майката на Андрю.
Както и да е...
Осъзнавам, че трябва да спра да се вкопчвам в нещата и просто да започна на чисто.
Така че... тези са практически чисто нови и... Искам да ги вземеш.
Аз... не мога.
Не, сериозно, това ще попадне в кошовете за благотворителност.
А не теб би ти стояло невероятно.
Мили, вземи ги.
-Благодаря. -Е, Андрю заведе Сиси за палачинки, така че не е нужно
да се тревожиш за закуската тази сутрин.
Но имам нужда от една услуга.
Искам да разгледаш билети за един мюзикъл, наречен 'Showdown'.
Андрю отдавна иска да го гледа.
И аз искам да направя нещо за него, за да се реванширам.
Разбира се.
Тази събота.
Ако можеш да го уредиш.
И нощувка в скъп хотел.
Вземи апартамент. Нещо романтично.
А Сиси ще бъде в дома на приятели. Ще уредя тя...
да не е в къщата, и ти можеш просто да имаш уикенда за себе си.
Това звучи страхотно.
Ще видя какво мога да направя.
Направо ме спасяваш, Мили.
Не знам какво щях да правя без теб.
Ти си при сем. Уинчестър, нали?
Да. -Аз съм при сем. Лейтън.
Сюзан. -Да.
Сиси не е особено добра, нали?
Не се притеснявай, на никого не му пука.
Не и след всичко, което е преживяла.
Какво искаш да кажеш?
Сериозно ли? Случката с психясалата й майка?
Знам, че е прекарала известно време в психиатрично отделение, но...
Нина Уинчестър се е опитала да удави детето си във ваната.
Какво? -Да, всички на родителските събрания говорят за това.
Когато Сиси е била бебе, Нина я хвърлила във вана с течаща вода,
след това се опитала да се самоубие, като глътнала една шепа хапчета.
За щастие съпругът й се изплашил, когато не можал да я обуздае
и се обадил в полицията за проверка на здравето на детето.
Толкова е ненормално, нали?
Страхотна работа, всички!
Курсът беше жесток.
Благодаря.
Хей.
Какво знаеш за това семейство?
Съжалявам. Но Инглиш.
О, глупости.
Знам, че не трябва да си тук.
Защо?
Остави го на мира.
Не е твоя работа да говориш с Енцо.
Какво е това?
Това са билетите за Бродуей и хотелската резервация.
За събота? -Да.
Но защо ми е да резервирам билети за деня, в който ще карам Сиси
на лагер по изкуства в DC? Защо бих го поискала?
Не знам, но го поиска.
Не, не съм.
И предполагам, че вече не подлежат на възстановяване?
Нина, направих това, което ме помоли. -Добре. Ще ги приспадна от твоята
заплата. И съжалявам, но това е твоя грешка
и ти ще трябва да платиш.
Нина, аз не мога да си го позволя.
Не ме интересува.
Щом грешката е твоя, ти ще платиш. -Нина, това е повече, отколкото имам
спестени. -Хей.
Здравей. -Здрасти.
Вече затваряха етажа, иначе щях да взема повече.
Какво има?
Мили ни е резервирала билети за уикенд с невъзстановима стойност,
които дори не можем да използваме.
И ще трябва тя да плати за него. Съжалявам.
Не е нужно. Просто ще звъннем на фирмата с кредитните карти
да ни възстановят сумата.
Не мисля, че това е възможно. -Може. Възможно е.
Не е нужно да плащаш за нищо.
Благодаря.
Съжалявам.
Скъпа?
Всички тези неща за една седмица?
Добре, съжалявам. Мамка му. Съжалявам.
Много съжалявам. Обикновено се обличам преди да изляза.
Не, грешката е моя. Всъщност идвах да ти призная нещо.
Исках да ти кажа, че не можах да възстановя плащането за билетите.
Мамка му. -Да.
Така че... мисля, че трябва да ги вземеш и да отидеш на шоуто с приятел
и да ползвате стаята, поръчвайте каквото искате, с рум-сървиз.
Искам да се забавляваш.
Това наистина е мило, но не мога. Нямам кого да заведа.
Трябва да имаш някой.
Ще ми се, но нямам.
Добре, просто, хм...
Какво ще кажеш да отидем аз и ти?
Можем да се върнем вечерта.
Мога... Мога да подсладя сделката още, като добавя парче пица,
може би горещ ябълков сайдер.
Просто ще кажа на Нина, че съм сменил билетите и мога да я заведа следващата седмица.
Не, не мога да те карам да правиш това.
Хайде, и на двамата ни трябва вечер навън.
Защо не?
Искам да кажа, шоуто би трябвало да е страхотно.
Окей.
Супер, отиваме.
Страхотна рокля.
Благодаря ти, че дойде.
Гладна съм. -Мога да хапна. Да.
Пицата не беше ли част от тази сделка? -Да.
-Да. -Но знаеш ли какво? Мисля, че имам по-добра идея.
По дяволите, беше невероятно.
Беше, нали? -Да.
Това място е наистина изискано.
Очарователно е.
По стар нюйоркски начин.
Да.
Наистина не знам какво да поръчам.
Защо просто не вземем по едно от всичко?
-От всичко? -Да. -Не можем да направим това. -Да, можем.
Харесваш ли мартини?
Предполагам. Не знам. -Сега ще разберем.
За нови приключения.
Наздраве.
Имам предвид, ти си забавна. Ти си грижовна.
Страхотна си с деца. Просто не разбирам защо чистиш чужди къщи.
Би трябвало да си живееш живота.
Мислила ли си някога какво искаш да постигнеш на този свят?
Не знам. Не, всъщност не.
Защо не?
Ами ти?
Живееш ли си живота, правейки... Дори не знам какво правиш.
Аз управлявам компания за обработка на данни, която баща ми ми остави.
По принцип ми плащат много пари за наистина скучни глупости.
Ясно. -Всичко, което някога съм искал, е да бъда съпруг и баща, честно.
Това е наистина мило.
Ами ти? Искаш ли деца?
Да. Някой ден.
С подходящия човек, разбира се.
Искам да кажа, смятам, че спечелих джакпота с Нина, и трябва да се чувствам
сякаш си живея живота.
Но не се чувстваш така?
Обичам жена си.
Наистина.
Просто имам чувството, че е ядосана през цялото време и не знам защо.
Сякаш всеки наш разговор завършва с тирада.
Ако ще се почувстваш по-добре, и с мен е същото.
Тя беше толкова различна. Тя беше... Беше...
Беше мила и щедра.
Тя беше нежна.
Всичко, което искам, е да я направя щастлива, а наистина не знам как.
Андрю, не си виновен ти.
Не трябваше да казвам това. Съжалявам. -Не, всичко е наред.
Виждам начина, по който тя се отнася с теб и го ненавиждам.
Мразя го.
Имам чувството, че те предавам.
Не е така.
Със сигурност там има дансинг.
Искаш да отидем да танцуваме?
Да отидем ли?
Да.
Нека потанцуваме.
Предполагам, че не си достатъчно трезва, за да ни закараш у дома?
Не, наистина не.
Мисля, че имаме проблем.
И всичко е готово.
Не са съединени, но са на същия етаж.
Благодаря.
Батерията ми е паднала.
О.
Заповядайте. -Благодаря. -За нищо.
Приятен престой.
Благодаря.
Ще се видим на сутринта. -Лека нощ.
Не взривявай живота си.
По дяволите.
/Съобщения от Нина:/ -Мили, къде си?! -Ако не се обадиш до 10 минути, събирай си багажа! -Уволнена си!!!
Хей. Какво има?
Тя не го мисли. Ще говоря с нея. -Андрю, тя не... -Мили, влез.
Тя иска да унищожи живота ми. -Не, не иска. Ще говоря с нея.
Андрю, знам, че мислиш, че заслужавам повече, но имам нужда от тази работа.
Не мога да я загубя. Не искам да се върна там.
Да се ​​върнеш къде?
Няма да си загубиш работата.
Всичко ще бъде наред.
Обещавам ти.
Не плачи.
Нина се прибира по-рано.
Така че ние трябва да бъдем у дома.
Трябва да тръгваме.
Окей.
Това ще прозвучи малко банално, но не мислех, че някой може
да изглежда толкова красиво сутрин.
Нина никога не трябва да разбира.
Това не бива да се повтаря никога.
Много ми се ще нещата да бяха различни.
Ще ми се да те бях срещнал преди.
На мен също.
Добре ли си?
Да.
Нина?
Нина!
Отивам да се преоблека.
Ще започна да правя обяда, в случай, че тя се върне.
Ехо? Има ли някой вкъщи?
Добре дошла у дома.
Благодаря.
Обядът е почти готов.
О, божичко.
Здравей. -Здравей, скъпа.
Хей, какво правиш?
Тъкмо оправях канализацията в банята за гости на горния етаж.
Малко е задръстена. -Знаех си, че ще опиташ. Казах ти, че водопроводчикът ще дойде
във вторник. -Да, знам. Просто се чувствам мъжествен днес. -Окей.
Да.
Как мина пътуването?
Как е Сиси?
Тя е добре.
Слушай.
Много съжалявам за снощи.
Беше много дълго пътуване. Бях много изморена.
Оказа се, че не спя добре в хотели.
И не бива да оставам сама с телефона си. Урокът е научен. Днес е нов ден.
Моля, приеми моите извинения.
Да, всичко е наред. -Съжалявам. -Всичко е наред.
Нека вземем малко храна тук. Да.
Здравей. -Здравей.
Това изглежда фантастично.
Да.
Хей.
Мили.
Как мина почивният ти ден?
Най-добрата ми приятелка Лекси ме заведе при Питър Лугер.
Имаше ваучер-подарък. Беше наистина хубаво.
Само дето не ям месо.
Това изглежда невероятно, така че благодаря.
Не знам защо, но моите кишове никога се получават.
Исках да те питам, в затвора ли се научи да готвиш така?
Знаеш ли, че е била в затвора 10 години, преди да дойде да работи при нас.
Нали?
Мисля, че е смело да започнеш начисто в нов град.
Радвам се, че можем да бъдем част от твоето пътуване.
О.
Трябва да попълним всички любими продукти на Cиси,
преди да се прибере у дома. Не си се погрижила за това.
И би ли... Съжалявам.
Би ли използвала колата ми за поръчки от сега нататък, докато не спестиш
за по-хубава? Боя се, че твоята се превръща в нежелана тема
за разговор. Заповядай.
Разбираш ли какво имам предвид?
Добре ли си?
Да.
Бях сбъркала за всичко.
Нина никога не е била от тези, които просто предполагат. Тя знаеше.
През цялото време е знаела, че се нуждая от работата и не мога да напусна,
колкото и да вгорчи живота ми.
Що за кучка прави нещо подобно?
Здравей, Мили.
Здравей. Това новият телефон ли е?
Какво мислиш за тази камера?
Доста е добра, нали?
Не знам. Ползвам го само за работа.
Е, все пак си много доверчива.
Какво искаш да кажеш?
Тиквичке. Повечето детегледачки не приемат телефона, защото не искат
всяко съобщение и обаждане, всяко място, на което отиват, да бъдат проследени.
Но ти явно нямаш какво да криеш, така че браво на теб.
И тогава разбрах, че Нина знае всичко.
Мили Калоуей.
-Да. -Ръце върху колата, моля.
-Какво? -Казах, ръце върху колата.
Какво съм направила?
Тази кола е обявена за открадната.
Какво? Не!
Не, това е колата на шефката ми.
Съжалявам, че не ти казах за затвора.
Бях в гимназията и беше грешка и... -Не е нужно да обясняваш нищо.
Миналото си е минало.
Андрю, тя знае. -Знам.
Нина!
Нина, слез тук.
Какъв, по дяволите, беше този цирк?
Ами ти си я завел в града и си използвал хотелската стая и
знам, че си я чукал.
Пак си въобразяваш разни неща. - О… Разбира се.
Въобразявам си, че отговорникът по условното ти освобождаване
трябва да научи, че вече нямаш работа.
Нито място за живеене. И че си откраднала от гардероба
мои дрехи, на стойност хиляди долари.
Ти ми каза, че мога да ги взема. Каза, че не ги искаш повече.
И сега ще отидеш в затвора. -Стига!
Нина, вече не знам коя си.
И съвсем откровено...
Гади ми се от твоята жестокост.
Съжалявам, Нина, но бих искал... Бих искал да си тръгнеш.
-Какво? -Не мога да седя тук и да гледам как унищожаваш живота на това бедно момиче.
Няма да го позволя.
Моля те, напусни къщата ми.
Ъъ… Нашата къща.
Къщата е моя.
Не можеш да направиш това.
Веднага!
Моля те, напусни веднага.
Искате ли помощ за багажа?
Какво?
Искате ли помощ за багажа?
Майната ти.
Как си?
Искам да знаеш, че не си виновна ти.
Обмислям го от доста време. -Ами Сиси?
Не се тревожи. Утре ще говоря с адвокатите си.
Ще я върна обратно тук.
Ще се погрижа да е в безопасност.
Ще започна да си търся нова работа.
Какви ги говориш?
Условното ми освобождаване идва с условия.
Не съм се чувствал така към някого от много дълго време,
всъщност май никога... Мили... Няма да ти помогна да се изнесеш.
Искам да останеш тук при мен. -И аз бих искала.
Еха. Получаваш отличен за грижата за зъбите си.
"Красотата е сила."
"Усмивката е нейният меч."
Това е любимият цитат на майка ми.
Тя е обсебена от тази усмивка.
Какво искаш?
Хей! Добре ли си?
Какво стана?
Опитвах се да направя закуска и изведнъж видях, че ме зяпа от прозореца.
Не знам дали този задник... Хей!
Ела тук.
Събирай си боклуците и се махай от тук. Ясно?
Вече нямаме нужда от теб. Уволнен си.
Уволнен.
Разбра ли?
Нина го взе на работа.
Така и не каза защо го държа наоколо толкова дълго.
Не можех да го понасям.
Съжалявам. Това е хубавият порцелан на майка ти.
Всичко е наред.
Ела тук.
Не искам да се тревожиш за чистенето или готвенето или нещо подобно.
Вижте този мъж.
Не изхвърляй парчетата. Ясно?
Познавам майстор на чинии, който наистина може да я възстанови. - Съжалявам.
Няма проблем. Ще се научиш.
Добре дошъл у дома.
Здравей. -Здравей.
Парчетата са все още мръсни.
Не исках да се порежа, като взема да ги мия. -О.
Да, не бих искал това.
М-мм.
Вечерята все още изглежда добре. -Така ли? -Да.
Какво ще кажеш вечерята малко да почака?
Разбира се. -Да? -Да.
Какво ще кажеш за шампанско?
Не много обаче.
Може да е акробатично.
Мехурчета. Мехурчета.
Наздраве. -Наздраве.
Какво мислиш?
Харесва ли ти? -Наистина има мехурчета.
Андрю?
Андрю, залостих се тук.
Андрю, може ли да отвориш вратата?
Андрю, чуваш ли ме? Можеш ли да ме пуснеш?
Ще го направя. Просто не веднага.
Какво искаш да кажеш?
За какво говориш, Андрю? Пусни ме да изляза.
Андрю, хайде. Това игра ли е?
Ще ми се да беше.
Какво?
Какво говориш, Андрю? Отвори вратата.
Андрю!
Отвори вратата, Андрю!
Скъпа Сиси, ако четеш това, или съм мъртва, или ти току-що си навършила 18.
Така или иначе, исках да знаеш, че майка ти беше идиотка.
Точка.
Какво очакваш от момиче, чиито родители са починали, когато е била на осем
и останалата част от детството й е преминала по приемни домове? Въпреки намеците на Андрю,
нямах нищо общо с пожара, който ги уби.
Обичах родителите си повече от всичко на света и дълго време исках
да бях загинала с тях.
Но не загинах.
Така че трябваше да продължа да живея.
Проблеми с изоставянето?
Проблеми с доверието?
Проблеми със самочувствието?
Имах ги всичките.
Не съм сигурна дали беше чудо или просто тъп късмет, че оцелях в детството си,
но в крайна сметка си осигурих стипендия в юридическия факултет.
И почти стигнах до другата страна.
Почти.
Но срещнах онзи весел професор, от когото забременях.
Не искаше да има нищо общо с нас.
Понякога си мисля за тази диплома по право. Питам се дали с нея
щеше да има разлика в крайна сметка.
Нина, донеси документите на Грейди.
Идвам.
Има ли начин да получа от нейните пари?
Е, питате дали този арбитраж някога ще приключи?
Ето ги.
Господи, Нина.
Почисти се.
Съжалявам.
Какво, по дяволите?
Нали?
Удивително е на какво си готов за сладкото облекчение на здравното осигуряване
и грижата за детето.
И беше точно в този момент.
Той влезе в живота ми.
Здравей. Много съжалявам за Линч. Може да бъде истински задник.
Ето защо ми е адвокат.
Да. -Добре ли си?
Не, аз съжалявам. Да, добре съм. -Просто се чувствам зле за случилото се
и бих искал да те заведа на обяд.
Е, не е нужно да правите това.
Бих се радвал.
По онова време го мислех за толкова очарователен, скромен, красив,
с усмивка за милион долара.
Хей, мислех си, че може да излезем някой път.
Майка ми обича деца, тя би могла да бъде детегледачка.
Разбира се, дъщеря ти може да дойде с нас.
Бих се радвала.
Да? -Да.
Отне му шест дни, за да влезе в гащичките ми и шест седмици, за да ми предложи.
Честно казано, бих казала "Да" още по средата на онзи първи шибан обяд.
Как бих могла да устоя?
Рицар в блестящи доспехи.
Къщата трябваше да е сигнал.
Книга с разкази Кралството и мистериозна годеница на име Кати, която го беше изоставила.
Трябваше да попитам какво се е случило с нея, но не го направих.
Тя губи, помислих си.
Еха.
Нещо мирише невероятно. Какво е? -Мисля, че това, което надушваш,
е торта с кафе, ванилия и кардамон. И ти ще бъдеш моето опитно зайче.
О, с удоволствие.
Неприятно ми е да ти го кажа, скъпа, но корените ти плачат за боя.
Е, добри новини. Току що уредих час в салона с Марк и той ще ги
оправи днес.
Обичам Марк за това.
Скъпи, здравей. Много съжалявам, че закъснях. -О, няма проблем.
Купих ти онази вратовръзка, която хареса.
Искаш ли да ти направя коктейл?
Ето я и нея.
Здравей. -Здравей.
Някое глупаче е забравило да си оправи корените.
Мм-мм.
Забавих се в парка със Сиси, преди да я оставя в Rainers.
Съжалявам. Ще насроча нов час. Ще прибера продуктите от масата.
Хей, преди да го направиш, мислиш ли, че можеш да ми помогнеш с нещо?
Какво?
Току-що имах насрочена среща в последния момент с борда и имам едни записки,
които не мога да намеря. Мисля, че са горе в таванското помещение.
Сега ли? -Да, можеш ли да ми помогнеш?
То се знае. -Благодаря ти.
Идвам след малко. -Добре.
Скъпи, тук няма никакви папки. -Знам.
Скъпи.
Анди.
Анди?
Тук съм.
Анди, заключено е.
Много съм разочарован от теб.
За какво, по дяволите, говориш?
Косата ти е привилегия и трябва да полагаш грижи за нея.
Ъм... Косата ми?
Наясно ли си колко е унизително жена ти да се разхожда из града
с небоядисани корени?
Ще си уговоря друг час, казах ти.
Имам нужда да си по-добра.
Наистина, и заради двама ни.
Анди, ще си оправя шибаните корени, ясно?
Така че можеш да ме пуснеш да изляза от стаята сега, моля.
Ще го направя.
Просто не веднага.
Трябва да разбереш, че действията ти имат последствия.
За какво говориш, по дяволите?
Имам плик, който ще плъзна под вратата.
Сега, моля те, слушай много внимателно. Трябва да отскубнеш 100
косъма от скалпа си с корените.
-Какво? -Нина, искам да видя фоликули.
Добре, скъпи, хвана ме.
Това беше добро.
Хвана ме.
Моля те, пусни ме.
След като го направиш, моля постави ги обратно в плика и го плъзни
под вратата и тогава можем да обсъдим освобождаването ти.
Анди! Това не е смешно!
Анди!
Няма да участвам в това. Моля те, пусни ме да изляза от шибаната стая!
Много съжалявам.
Анди!
Много те обичам.
Скъпи.
Кой беше този човек, за кого се бях омъжила?
Какво бях направила, за да заслужа това?
Без храна.
Три малки бутилки вода.
Единствената тоалетна беше една кофа в дрешника.
Замислих се за времето, когато бяхме само аз и ти, Сиси.
Нямах представа колко добре сме си били.
Макар че бяхме постоянно на ръба на финансова криза.
Какъв избор имах сега, освен да се подчиня на този шибаник,
ако исках да те видя отново?
Андрю, направих всичко, което поиска от мен.
Ще ме пуснеш ли вече, моля?
Един от космите нямаше фоликул, така че ще трябва да започнеш отначало.
Какво? Андрю, Андрю, моля те. -Моля те, този път внимавай повече.
Андрю, моля те!
Това беше за твое добро.
Ако ми позволиш, мога да ти помогна да станеш по-добър човек...
Сиси!
О, бебче, здравей! Ела тук!
Ако бях полицай, може би щях да си помисля същото.
Че се бях дрогирала и бях опитала да удавя детето си.
Че бях глътнала шише с хапчета и опитала да се самоубия.
Никой не би повярвал, че съпругът ми е жестоко, садистично чудовище.
Как може един толкова красив, толкова успешен и обичан мъж
да не е светец?
На този таван няма нищо, освен кутии и документи, Нина.
Когато имаш делюзии, могат да ти се струват съвсем истински, дори когато не са.
Докато ме напомпваха с антипсихотици и антидепресанти,
всичко, за което си мислех, беше ти.
След 9 месеца разбрах, че единственият начин да се върна при теб, беше да призная какво
бях направила. Така че паднах на колене, признах всичко и се примолих
за свободата си. -Ще бъдем много щастливи, Нина.
Стига да спазваш правилата.
Но по това време разбрах, че никога няма да бъда свободна.
Колкото и да се опитвах да докажа, че съм най-щастливата, най-съвършената съпруга
в целия свят, Андрю беше убедил всички онези малоумни усойници
че бях луда, опасна, негодна да гледам собствената си дъщеря.
А той беше съпруг на годината за това, че държи на своята безумна съпруга.
Разбира се, той искаше собствено бебе.
Но нямаше как да допусна да посади злото си семе в мен.
Измъкнах се до града, сложих си спирала, при същия лекар, когото в крайна сметка изнудвах
да излъже и да каже на Андрю, че яйцеклетките ми пресъхват.
Всичко беше извинение да ме затвори. Ако забравя лампите включени. Ако ти разлееше
сок на масата за закуска... И всеки път, когато се съпротивлявах,
той ми напомняше, че държи всички карти.
Енцо беше единствената ми връзка с външния свят.
Единственият, който ми повярва.
Опита се да ни помогне да избягаме.
Той ни уреди фалшиви паспорти, но Андрю ги намери в чекмеджето ми и ме върна
отново в психиатрията.
Всички активи бяха на негово име. Нямах пари, кредитни карти, нямах семейство, нямах приятели.
Бях чест посетител на психиатрията с нулев шанс за родителски права.
Ако се опитах да избягам, Андрю щеше да ме преследва и да ме върне обратно, и всички
щяха да го нарекат герой.
Бях в капан.
Нямаше никакъв шанс някога да ми позволи да напусна брака жива.
А ако умра, какво щеше стане с теб?
Какво бях направила, вкарвайки този човек в живота ти?
И тогава ми просветна.
Андрю имаше слабост.
Нуждата му да бъде обожаван.
Така че започнах да правя план.
Отново заминахте.
Знам.
И сега се върнах.
Андрю намери паспортите.
Вижте, познавам човек, който може да помогне.
Мисля, че това само ще влоши нещата за мен.
Бих могъл да ви помогна.
Трябва да стоиш настрана от това, Енцо. -Чуйте ме внимателно.
Загубих сестра си заради мъж като Андрю.
И няма да позволя това да се случи отново.
Така че сега тръгвайте, стягайте си багажа.
Вземайте Сиси и тръгвайте веднага.
Аз ще се погрижа за Андрю.
Не.
Андрю ще ме напусне.
Как?
Мили беше точно типът на Андрю. Красива, умна, руса, съвсем сама на света.
Някой, когото би поискал да спаси.
Отхвърлена от родителите си. Уволнена от последната си работа.
Пречупена. Без приятели.
Живееща в колата си и, перлата в короната - освободена условно след излежаване на 10 години от
15-годишна присъда и не за наркотици или шофиране в нетрезво състояние.
Лежала в затвора за убийство.
Планът ми беше да наема красиво момиче да ме замени.
Но след като срещнах Мили, измислих по-добър план.
Енцо ме молеше да намеря друг начин и да оставя Мили настрана от всичко това, но знаех,
че това беше единственият начин да бъда наистина свободна от Андрю.
Накарах го да обещае, че няма да се меси.
Беше или тя, или ние със Сиси.
Той неохотно се съгласи, но каза, че ще остане да я държиш под око.
Част от мен се надява, че никога няма да прочетеш това, но ако го направиш, радвам се, че знаеш
цялата история сега.
Просто имах нужда да знаеш, че не съм лош човек.
Наемането на Мили беше единственият начин да те опазя и да освободя и двете ни.
Ако имахме достатъчно късмет да успеем, това бе пътят към свободата.
И реших, че ако някой може да се погрижи за тази ситуация, това беше тя.
Мили.
Мили, моля те, престани.
Моля те.
Отвори вратата.
-Не мога да го направя. -Защо не? -Ще отворя.
Просто не още.
Какво, по дяволите, искаш?
Незаменим е, Мили.
Какво?
Баба ми донесе този сервиз чак от Лондон.
И майка ми го използваше за всяко празнично ястие, без да допусне по него дори драскотина.
А после ти го изпускаш като небрежно дете.
Изпускаш го.
И на всичкото отгоре, дори не го почистваш. -Това беше инцидент, Андрю.
Семейните реликви са привилегия, Мили.
И сега едната от моите е на 21 парчета и ти дори не я почисти.
Пусни ме, шибан психопат!
Ще те пусна. Но първо трябва да изкупиш вината си. Затова, ето какво ще направиш -
ще вземеш това парче, което държа в ръката си и ще издълбаеш
21 линии върху корема си, по една за всяко парче, което счупи.
След като го направиш, можем да обсъдим освобождаването ти.
Ако...
не го направиш както трябва, просто ще трябва да започнеш отново.
Затова предлагам да го направиш правилно още първия път. -Мечтай си.
И трябва да са дълги и дълбоки разрези.
О, и моля те, плъзни парчето под вратата, когато си готова.
Ще наблюдавам.
Вече е ясно, че Нина е знаела всичко за мен от момента, в който
влязох през вратата й.
Смешно е.
Момчето, заради което влязох в затвора, беше много подобно на Андрю.
Абсурдно богат, добре изглеждащ, обожаван от всички, светец.
Не исках да го убивам.
Но не съжалявам, че го направих.
Мили, какво направи?
-Боже мой. Опитах се да постъпя правилно.
Но съквартирантката ми отрече всичко.
Не знам защо.
Всички повярваха на богаташката, не на бедната стипендиантка.
Дори моите родители.
Единствената ми опция беше да приема сделка.
Непредумишлено убийство. 15 години.
Бях освободена условно след 10.
Не беше плавен преход към реалния свят.
Предполагам, че не се справям добре с мерзавците.
Дръж ръцете си далеч от нас, Чарли, шибан изрод такъв!
Нина търсеше авариен изход.
Това бях аз.
Браво на нея, предполагам.
Сега съм пеперудата в кутията.
През всичките тези години аз устоявах.
Оцелявах.
Отвръщах на удара.
Но в крайна сметка има само един изход за момичета като мен.
Да отстъпя и да се надявам на най-доброто.
Андрю, направих го. Андрю, можеш да ме пуснеш!
Имах още два дни. -Знам, но трябва да вървим.
Къде? -Ще си намерим ново място за живеене.
Само ние двете. Свободни сме.
Какво?
Ами Мили?
Мили ще остане с татко.
Мисля, че трябва да я вземем с нас.
Мили може да се погрижи за себе си.
Добро утро, сънливке.
Как си?
Добре.
Наистина искам живот с теб.
Наистина.
Просто трябва да се научиш, че действията ти имат последствия.
Помисли си само. Ще имаш всичко, което някога си искала.
Образование.
Финансова стабилност.
Красив дом.
Семейство.
Не е ли това, което искаш?
Наистина искам тези неща.
Аз също.
Но ти не можеш да ми ги дадеш.
Отвори шибаната врата веднага!
Ще се обадя на ченгетата и ти ще изгниеш в шибания затвор.
Отвори шибаната врата!
Пусни ме!
Имам нужда от шибан сандвич.
Просто отвори вратата.
Пусни ме, по дяволите!
Мамка му!
/'Майка'- СМС:/ Връчи ли й вече документите за развод, красивото ми момче?
Мили, там ли си? -Тук съм.
Много съжалявам, Мили.
Наистина се издъних.
Направих наистина ужасно нещо.
Понякога имам лош характер.
Но искам да бъда по-добър.
Знам, че мога да бъда по-добър.
Искам да ми помогнеш да бъда по-добър.
Трябва ми някой да ми помогне.
Можеш ли да отвориш тази врата, моля те?
Толкова съм жаден. Ще отвориш ли вратата, за да си взема вода?
Ще отворя.
Така ли?
Да.
Просто не веднага.
Искам първо да направиш нещо за мен.
Какво искаш да направя?
Да си извадиш един преден зъб.
-Какво? -Мисля, че ще ти се отрази добре да загубиш тази усмивка, която кара
всички кучки в квартала просто да падат под шибаното ти токсично обаяние.
Да загубиш тази твоя усмивка, която майка ти толкова обича.
Мили, няма да направя това.
Помислих, че искаш помощта ми, и ти я предложих, но
ако не я искаш, аз ще си тръгна.
Ти си откачила.
Няма да си вадя зъба.
Знаеш ли, Андрю, бях затворена в една стая и идеята за последствията
се запечата в ума ми.
Тогава ме пусни, по дяволите!
Окей.
Ами ако подсладя чайника?
Разбираш, чайника.
Какво правиш?
Наследената посуда на майка Уинчестър е наистина, наистина хубава.
Мили, престани. Мили, спри.
Тези чашки са много сладки, Андрю.
Мили, спри веднага. Престани! Мили, престани!
Обичал си да пиеш сок от тях.
Мили, моля те, спри. Спри. -Какво е това, сосиера?
Обожавам сос.
Нямах представа, че правят такива.
Моля те, Мили, Мили, Мили, спри веднага!
Моля те, спри, спри, Мили, моля те.
С малки проклети цветчета.
Престани веднага! Мили, Мили, какво искаш? Ще ти дам
каквото искаш. Искаш шибани пари? Ще ти дам пари.
Какво, по дяволите, искаш?
Добре, сега се пазарим. Това е наистина добър знак. Но това,
което искам от теб, Андрю, е да си извадиш шибания зъб.
Ще те убия, по дяволите.
Не и ако аз те убия първа.
Майната ти!
Нина не ти е казала защо бях в затвора, а?
Бях в затвора за убийство.
Какво правиш?
Мили.
Мили. Какво правиш, Мили?
Мили.
Добре, добре, добре.
Спри, спри, спри, спри!
Спри. Добре, добре.
Хей, ще го направя. Ще го направя.
Добре, чакай. Искам да гледам.
Добре.
Добре, вложи малко повече сила.
Направих го.
Мили, пусни ме.
Плъзни го под вратата.
Ето.
Моля те, пусни ме.
Ще се върна на сутринта.
Какво?
Не, Мили, върни се.
Не, Мили.
Мили, пусни ме!
Мили, хей. Нина е. Ще те измъкна оттук.
Нина!
Какво, по дяволите, правиш!?
Толкова ми липсваше.
Знаеше, че тя ще ми причини това, нали?
О, мамка му!
Няма начин!
Ела тук, Мили.
Какво ще направиш, Мили?
Хайде, скъпа. Хайде, Мили.
Какво, по дяволите?
Мили!
Мили.
Хайде, Мили.
Хайде, скъпа.
Мили.
Ще се върнат ли очите ти към моите?
Ще излезеш ли, по дяволите?
Мили, Мили!
Мили, ела тук!
Мили! Това е толкова добро!
Май се върна напразно.
Май е така.
Да. Съжалявам.
Добър си.
Издъних се.
Наистина лошо.
Да.
Мога да си призная, когато греша. Знаеш го.
Просто ще заметем това под килима и...
Ще започнем начисто.
Ще се престорим, че това не се е случило.
Моля те.
Съжалявам.
Още те обичам.
Искам да кажа, ти все още си просто сладката, безпомощна секретарка
която видях да седи там в онзи офис.
Гърдите ти, от които течеше кърма.
Беше толкова сладка.
И аз просто исках да ти помогна. Да ти помогна да отгледаш това бебе.
В един свят без бъдеще за теб.
Не можеш... Какво ще правиш? Не можеш...
Нина, не можеш да намериш това.
Може би мога.
На тази възраст?
Не мисля така, скъпа.
Едно обаждане и Мили се връща обратно в затвора.
Една седмица сама и ще ме молиш да те приема обратно.
Така че просто остани.
Моля те.
Просто остани.
Миличък.
Всичко, което имаш ти, е лъжа.
Баща ти просто ти е поднесъл кариерата ти на тепсия.
Детето ти дори не е твое. Съпругата ти направо те ненавижда.
И през всичките тези години те гледам как танцуваш като шибан клоун,
само за да получиш малко подобие на обич от онази кучка, майка ти.
И знаеш ли какво? Почти те съжалявам.
Но предпочитам да умра, вместо да прекарам
още един ден с теб, проклето чудовище.
За мен ще бъде удоволствие.
Удоволствието е изцяло мое!
Какво правиш??
Падна, докато се опитваше да смени крушката.
Знаеш го какъв беше.
Всичко трябваше да е перфектно.
Бягай.
Не се връщай.
Не го уби ти, а аз.
Никой няма да повярва, че е паднал сменяйки крушката, Нина.
Предполагам, че ще разберем.
Върви.
Ти не заслужаваш нищо от това.
Нито пък ти.
Действията си имат последствия, Андрю.
Енцо, сторено е.
Ще имам нужда от помощта ти за почистването.
Това трябва да е голям шок.
Казахте, че току-що сте се прибрала,
след като сте ходила да посетите дъщеря си в лагера?
А икономът ви е бил в отпуск тази седмица.
Точно така, да.
Имате ли представа защо съпругът ви е решил да сменя крушката
посред нощ?
Аз... разбирате ли, той обичаше нещата да бъдат по определен начин.
Всичко да бъде идеално.
Имаше доста дълбока порезна рана на шията.
Обикновено не се получават такива при падане.
Всъщност познавах вашия съпруг... до известна степен.
Беше сгоден за сестра ми.
Катлийн?
Кати.
Преди осем години тя се появи на прага ми посред нощ,
а после никога вече не беше същата.
Съжалявам да го чуя.
Трябва да е било доста жестоко падане.
С много удари.
Кожата се разкъсва.
Костите се чупят.
Зъбите се счупват.
Струва ми се, че това е просто един от онези странни битови инциденти.
Понякога лоши неща се случват на добрите хора.
Събрали сме се тук днес, за да скърбим за трагичната смърт на Андрю Уинчестър.
Всеотдаен син, всеотдаен съпруг и баща,
уважаван бизнес ръководител и истински стълб на общността.
Преждевременната му смърт шокира всички нас, как толкова жизнен
и грижовен човек може внезапно да ни бъде отнет.
В тези времена се борим да разберем Божият план и е нормално
да се съмняваме в Божията сила във времена на скръб.
Но никога не трябва да губим вярата си
в Божията любов.
Благодаря ви, че дойдохте.
Благодаря.
Здравей.
Нина, много съжалявам.
Сигурна ли си, че все пак искаш да продадеш къщата?
Какво ще правите чак в Калифорния?
О, мисля, че ще се справим.
Много съжалявам за сина ви.
Какъв ужасен инцидент.
Имаше прекрасна усмивка, нали?
Знаете ли, казаха ми, че му е липсвал един зъб.
Когато го намерили.
Боже мой. Божичко.
Да, знаеше ли това? Знаеше ли?
Но един зъб липсваше.
Ако не се грижите за зъбите си, губите привилегията да ги имате.
Защото зъбите са привилегия.
Моите съболезнования. Пазете се.
Така ли я остави да се облече за погребението на баща й?
Хей.
Извини ме.
Казах ти да бягаш.
Не мога да избягам.
Аз съм жестока, забрави ли?
Уреди си живота.
Чек за 100 000 долара
Еха. Е, разкажи ми за себе си.
Ами, определено не планирах да бъда домашна помощница.
Работата просто ми падна в ръцете и разбрах, че наистина ми харесва.
За правилните семейства, разбира се.
Нина Уинчестър те препоръча силно.
Тя... Тя те предложи всъщност.
Беше удоволствие да работя за г-жа Уинчестър.
Аз...
трябва да те предупредя.
Съпругът ми е човек, на когото трудно може да се угоди.
Мислиш ли, че можеш да помогнеш?
Кога искате да започна?
Превод и субтитри: AURA