КЪЩА-КАПАН
Ел Пасо, Тексас
Това е злоупотреба с трудовите отношения.
Вживей се в ролята.
Моят герой ще убие твоя герой.
А... добре. Добре.
Харесва ли ти колата , нали? Можем да го направим.
Да вземем една от тези лоши момчета, и да караме из страната, аз и Коуди.
- Някой ден, надявам се. - И как е той?
Знаеш ли, продължавай да се надяваш, че времето ще свърши своята работа,
но той продължава да се отдръпва.
Трябваше да му взема ключовете от колата тази сутрин.
Не мина добре.
- Идиот! - Спри!
Да, завърши силно!
- Познавам го. - Нося ти обяд.
- Беше толкова яко. - Благодаря.
- Престараваш ли се? - Постоянно. Само за теб.
...
Каква бъркотия!
Ъъъ... комплименти от Мама Падила.
...
Казах и да не прави такива неща.
когато имаш среща...
Няма проблем. Просто и кажи, че ги обичам и ти благодаря много.
-Хей... -Здравейте на всички.
Здравейте, семейство. О, мъфини.
В какво настроение беше баща ти тази сутрин?
Гадно. Той ми открадна ключовете от колата.
Все едно, имам резервни.
Просто не се учиш. Ще те убие, бяло момче.
Ще се прибера преди него.
Но той каза, че ще работи до късно, така че...
Майка ми изглежда напрегната.
Мисля, че нещо се случва днес.
Майка ми каза още една малка молитва.
Тя винаги го прави преди нападение.
Сега ще се тревожа за това цял ден.
Момчета, ще се оправят.
- Да. - Добре, винаги са такива.
Добре, ето го. Хайде да го направим.
Да.
Време е за шоу.
Ето, започваме.
- Хей... - Хей, господине.
- Хей! - Няма бензин ли?
Няма бензин.
Табелата казва „бензин“. - Съжалявам, днес няма бензин.
Ако нямате бензин, на табелата ви трябва да пише „няма бензин“.
Опитай по-надолу по пътя, всички сме празни.
Колко далеч е по пътя? Трябва да използвам тоалетната.
- Пикай на пътя. - Не е нужно да пикая.
Имам костенурка, която трябва да бъде пусната в дивата природа.
Разбираш ли какво имам предвид?
Хей, *каброн*.
- Спокойно. - По-добре се връщай вътре.
Просто трябваше да използвам тоалетната. Това е всичко. Не се притеснявай.
Хванах те. Добра работа, Уош.
Време е за шоу.
...
О, човече, облече любимата ми риза.
Само за теб, Падила.
Да се приберем навреме за вечеря, нали? - Да, да!
Хей, момчета.
За всеки случай, нека държим телефоните си на вибрация, става ли?
- Да. - Разбира се.
Хей, забавлявай се с апологетичната математика, зубър.
- О, знаеш, че ще го направя. - Сигурно е хубаво.
- Безплатен превоз до Принстън. - Чао.
Хей, ти си новото момиче, нали?
Да, благодаря, че ми напомни.
- Аз съм Коуди. - Тереза.
Мисля, че си в моя клас по химия, може да учим заедно.
Всъщност се надявам да успея да завърша този курс. Но благодаря.
Хубаво... Задраскай я!
Не беше непременно изключване.
По-скоро като... разузнавателен доклад.
Тя не знае какво изпуска.
-Ще изляза на среща с теб. -Добре.
Свали оръжието!
Граната!
Влизаме.
- Тук!
-Чисто. -Чисто.
Чак до Мексико, а, скъпи?
Дълбоко и мръсно, като майка ти.
От ДЕА не са късметлии.
Те са плъхове!
И Бенито ще се отърве от тях.
ДЕА!
Чисто.
Спри!
Мамка му, свързано е. Свързано е. Върви! Върни се. Върви!
Мамка му!
Премести се наляво, старче!
Върви, давай, давай, давай, давай.
Движи се, движи се.
Хайде!
Просто се движи!
Върви, върви, върви.
Всички навън!
Бързо!
Бягай, давай, давай, давай, давай!
...
Мамка му, беше по-стегнато от...
Снайпер! Снайпер!
През границата! През границата!
Ранен човек!
Мани.
Стреляй. Стреляй!
Хайде! Хайде! Хайде!
Върви!
Може ли Джеси Падила да дойде в офиса?
Какво стана?
Не му казах довиждане тази сутрин.
Съжалявам.
Джеси...
Не знам какво да правя.
По дяволите, Коуди. Наистина ли? Пиша ти съобщения от часове.
За какво говориш? Казах ти къде отивам.
Не това е въпросът.
Това не е нощта да ме преследваш.
Боже, татко. Добре ли си?
- Да. - Какво стана?
Нищо, добре съм. Добре? Освен че...
Ужасно се тревожа за теб,
защото не можеш да си направиш труда да пишеш съобщения?
Бях фокусиран върху Джеси, ясно? Той е развалина.
Просто не е безопасно в момента.
Не можем да продължаваме да правим това. Ясно?
Вече съм на 18. Трябва да разхлабиш каишката малко.
Просто трябва да бъдеш по-внимателен.
- Ако ти пиша, ти ми отговаряш. - Добре, съжалявам.
Трябваше да ти пиша обратно.
Виж...знам, че ще бъде трудно,
но разговарях с другите родители.
Не мислим, че трябва да се мотаете известно време.
- Сериозно ли говориш? - Само за малко.
Знаем правилата.
Ако има други хора наоколо, не казваме нищо.
Знаеш ли, в момента не трябва да се рискува. Ясно?
-Да. -Благодаря.
Хайде, нека приготвя нещо за ядене.
Вече ядох.
Мани беше най-добрият от нас.
Човек, който дълбоко се грижеше за своята общност...
приятелите му...
Най-вече семейството му.
Обичащ съпруг на жена си Луси.
Толкова се гордеше със сина си, Джеси.
Той беше нашата Северна звезда
и ние винаги се опитвахме да следваме неговия пример.
Виждаме, че това е много голям проблем.
в тази къща.
И виждаме, че тази зараза...
Плъхове. Плъхове. Плъхове.
Плъх е съобщил на ДEA
...за тунела.
И те ни откраднаха сиренцето.
И така, къде е нашето сирене, а?
Къде е нашето сирене?
Васкез уби вече едно прасе.
Значи е чист.
Но всички вие идиоти...
Колко плъхове имаме тук?
Кой от вас е плъх?
Ти ли си приятел?
Ти ли си плъхът?
Не шефе. Никога.
Убий го!
Знам, че е твой братовчед.
Дадох ви първата работа заедно, помниш ли?
Тогава бяхте хлапета.
Не братовчеде, не ме убивай.
Не ме убивай!
Ако намерим плъхът, ще прецакаме прасетата.
Плъхове и прасета, наистина ли?
Голямо представление.
Чувстваш ли се по-добре сега?
Подобрява ли се? Не. Не е по-добре.
Това не е начин да се живее.
Преживял е и по-лошо.
Дори не би трябвало да си тук.
Изглеждаше, че се нуждаеше от помощ.
Ти помагаш в Ел Пасо.
Загубихте цял тунел.
Цял месец работа за нищо.
Какво мислиш, че би направил той?
Както правя аз.
Татко работеше в сенките.
Твоята работа е много важна.
Мога да се доверя само на теб.
Да започваме. Днес имаме лабораторна работа.
Така че, моля всички, намерете си партньор. Не се срамувайте.
- Аз?
Като малък, непрекъснато взривявах разни неща.
Не съм сигурна, че това е задачата.
13 х 100, по-малкият.
О, наистина ли знаеш това? Това не бяха ли глупости?
Това бяха предимно глупости, но както казах,
когато бях по-млад, бях като луд учен.
- Бях истински пънкар. - Наистина ли?!
Как ти харесва Ел Пасо досега? Доста готино, нали?
- Моля те, кажи ми, че се шегуваш. - Разбира се.
Опитвам се да ми хареса. Искам да кажа, някак си трябва.
Не е като да можем да се върнем назад.
Прекарах цял живот в Сан Антонио.
Всичките ми приятели са там.
Но сега трябва да започна отначало.
Това сигурно е трудно. Съжалявам.
Благодаря.
Поне имам партньор в лабораторията.
-Ще започваме ли? -Да.
-Наздраве! -Готови ли сте?
Да.
Боже!
Бум... наука.
Той е чист.
Здравейте. Тук съм за поръчката. Благодаря.
Бенито знае, че съм аз.
Ако знаеше, че си ти, нямаше да си тук.
Не мога да направя това. Не мога да ти помогна повече.
Излизам. Съжалявам.
Тогава си аут.
Това беше сделката.
Дай ми само няколко дни да уредя защитата на свидетелите.
- Благодаря. - Някакви новини за новия тунел?
Още не.
Чух, че сестрата на Бенито живее в Ел Пасо.
- Не знаех, че има сестра. - Мисля, че се казва Наталия.
Обзалагам се, че е тук под фалшиво име.
- Знаеш ли какво прави тя тук? - Не знам.
Всичко за нея, се пази в пълна тишина.
-Оценявам го, благодаря. -Благодаря.
Хайде, господа!
Хей, какво става?
Не би трябвало да се мотаем заедно.
Ъъъ, местя се и трябва да сменя училището.
Какво? Местиш ли се?
Ще се преместим да живеем при сестрата на майка ми в Абилин.
Осем часа път.
Или това, или Испания. Имам баба и дядо там.
- О, човече. - Да.
Обезщетенията при смърт от ДEA са, ъъъ, скапани,
както се оказва, и тъй като баща ми не е тук,
не можем да си позволим да стоим вкъщи.
Медицинските на мама скоро ще свършат.
Не мисля, че мога да говоря за това в момента.
-Всичко е наред. -Хей, ела тук. Всичко е наред.
Новините от Ел Пасо и Хуарез.
Чу ли, че Джеси и майка му трябва да се преместят?
Да, чух. Ще се видим. Пътуваме с кола.
Няма ли нещо, което ДEA може да направи, з а да им помогне?
Ами всичките пари, които конфискувахте при обира?
Отиват в оперативния ни бюджет.
Ето как сме в крак с картелите.
Но бащата на Джеси умря, докато беше на акция.
Не дължи ли ДEA нещо на семейството?
Да, разбирам те, приятел, но не става така.
Създаваме фонд за тях. Ще направим каквото можем.
Значи, ако умреш, ще получа фонд?
- За Мани. - Мани.
Винаги съм искал да мога да бъда повече като Мани.
Наистина ли? Той искаше да бъде като теб.
-Не. -Да.
Нямам предвид работата. Мани беше страхотен баща.
Хей, човече. Ти си страхотен баща.
Не, Уенди беше тази, която знаеше как да бъде до Коуди.
Дори след като се разболя,
Тя ни държеше заедно... чак до самия край.
А сега...
Да.
Нямам представа, нали? Искам да кажа, нямам деца...
Лизи води Дени на тренировки.
Да, да... Тя иска Дени да се присъедини.
Не искам Коуди да е някъде близо до тази работа.
Твърде каубойско е това хлапе. Ще се самоубие.
Знам, чух те, но...
Изглежда сякаш се опитва да прекара малко време с нея, нали?
Без натиск, без дневен ред.
Нещата ще се наредят.
Контрол на китката. Хвани китката.
Ако се отдръпват от теб, използвай двоен захват.
Претегли тежестта си върху тях. Спъни ги.
Ето.
Друг начин, същият контрол на китката, подкосяване.
Шмугни се надолу и го поваляш назад.
Ето така.
- Здравей. - Здравей.
-Коуди тренира, нали? -Да.
Мога да го пробвам. Да се поразкърши малко.
- Искам просто да гледа днес. - Добре.
Хайде, хора. Да тренираме отначало.
Здравей. Коуди е с мен.
- Коуди, каква е думата? - Здравей, Уош. Добре съм.
Рей, току-що се натъкнах на къща-капан от южната страна.
- Искаш ли да я провериш? - Заключено ли е?
Ченгетата са тук от часове. Няма от какво да се тревожите.
Какво ще кажеш? Искаш ли да видиш къща-капан?
Да, това ще бъде готино.
Ето.
Добре...
- Как си, Коуди? - Здравей. Добре.
- Здравей. - Здравей.
-Как го разкриха? -Беше труден случай.
Туикър припадна на тротоара.
Никой не си направи труда да го доведе.
Току-що минаваше черно-бял автомобил .
- Трудно се намира добра помощ. - Да.
Добре дошли в бляскавия живот на търговията с наркотици.
- Бих казал да не пипаш нищо... - Да, няма такава опасност.
- Някой проговори ли? - Не.
Добри войници, нищо няма и на подслушванията
но мисля, че наблизо трябва да има дистрибуторски център.
Да, това ще има смисъл.
- Уош... Рейнолдс. - Да.
Сестра му, Наталия.
От PFM също са чули слуха, но нямат нищо за нея.
Няма файлове, няма снимки. Нищо.
Баща и можеше да изтрие досието и преди десетилетия.
Сигурно е заради начина, по който се движи напред-назад.
Ако е в Ел Пасо, вероятно има американски паспорт,
солидна идентичност, всичко подвърдено.
Значи няма да я намерим.
Не, освен ако тя не иска от нас.
Добре. Да тръгваме.
Коуди, още няколко минути и ще се махаме оттук.
Всичко е наред.
Нека изясним лудостта, която излиза от устата ти.
Искаш да окрадем наркокартел?
Не. Къща-капан, собственост на картел.
Току-що бях на едно от тези места.
Казвам ти, това е аматьорска работа.
Един наблюдател, един дилър, пълни тъпаци.
Няколко наркомани спят в ъгъла. Това е всичко.
Може би с парите , които ще откраднем,
Джеси и майка му могат да си купят къща,
- да си платят медицинските сметки. - Джеси може да ходи в колеж.
Просто искам да знам каква е работата ми.
Кайл, ще имаш наистина важна работа.
- Кажи ми. - Наблюдателят.
Добре, аз съм наблюдателят.
Наистина ли ще правим това или просто се занасяш?
Дени, не ми харесва колко си тиха.
Мисля за това.
Между нас, всичко е наред.
Аз щях да бъда шофьорът за бягство.
И Дени, майка ти те води на тренировки.
Значи знаеш основите.
Още по-добре е, че знаеш къде са всички външни офиси на ДEA.
-Значи... -Вземаш назаем ключовете на майка си.
и тогава бум, имаме достъп
до най-висококачествено DEA оборудване.
Само екипировка за съответствие, несмъртоносна, никой няма да пострада.
Виж, дори и да успеем да ограбим къщата-капан, какво от това?
Не можем просто да изпратим на Джеси кутия, пълна с пари от дрога.
Трябва да създадем офшорни фиктивни компании
с безупречен лаптоп
и да отворим множество банкови сметки, но само с малки депозити
за да сме сигурни, че отговаряме на изискванията за отчитане на IRS.
Баща ти е работил за пране на пари, нали?
- Мамка му. - Значи сме покрити.
Това ще бъде ли като клуба за оцеляване на открито?
Опитваш се да компенсираш за кръжока, който така и не откри?
Сериозно говоря. Тези задници убиха бащата на Джеси.
Ако един от родителите ни бъде убит
и помолихме Джеси да ни помогне, той щеше да каже „да“.
Знаете, че би го направил.
Не казвам, нека го направим,
но звучи доста праведно.
Да направим това със сигурност би било огромен риск.
Всички казвахме, че искаме да помогнем на Джеси, нали?
Ето как става.
ДEA трябва да се грижи за тях, но не го прави.
Така че ще го направим. Можем да го направим, но трябва да сме всички.
Той е чист.
Здравейте. Тук съм за поръчката.
Готов си. Така че, тръгвай си, наслаждавай се на новия си живот.
Благодаря ти.
Колата тръгна.
Оръжие!
Всички на пода. Легнете на пода!
Мамка му!
Натисни педала!
Легни долу! Легни долу!!
Рей! Рей, Рей, Рей, хайде. Това е всичко.
Долу.
Хей, виж приятеля си. Късметлия е.
Имаш късмет, *ombre*.
Изглежда ти е провървяло.
Наталия Кабрера, разкажи ни за нея.
Добре, разбираме. Много хора не обичат да говорят с нас.
Те имат семейства , които искат да защитят.
Ти нямаш никакво семейство.
Бил си вербуван от сиропиталището.
Имаш опции.
Убил си агент на ДEA в Тексас.
Дори и да не успеем да го докажем,
свързвамете се с информатора.
Хората ще се редят на опашка, за да влязат в журито
да те сложа на стола.
Единственият начин да преживееш това е като говорите с нас.
Наталия Кабрера. Знаем, че е в Ел Пасо.
Какво прави тя тук?
Ами, мамка му, ще ти кажа, *cerdos*, безплатно.
Наталия Кабрера е в Ел Пасо за вас.
Тя е тук, за да разкрие прикритието на самоличността
на всички вас, агенти на ДEA.
Тя ви търси. Раздава пари наоколо.
Ще те намерят и ще те унищожат
вас и всички ваши семейства.
- Здравей, татко. - Здравей, хлапе.
Виж, нещо се случи. Ще закъснея на работа.
-Добре, страхотно. Хубаво е да знам. -Как мина денят ти?
А, добре е. Нищо особено.
- Не стой навън твърде до късно. - Добре.
- Все още трябва да внимаваме. - Добре, супер.
-Чао. -Ще се видим. Чао.
Боже, все някога трябва да се изпишка.
Защо каза това? Сега аз трябва да се изпишкам.
- Аз също. - И аз.
Всички имате проблеми с пикочния мехур.
Колко дълго искате да чакате?
Имам есе, което трябва да предам за първи час.
Трябва да си напишеш домашното рано в нощта на престъплението.
- Не се ли страхуваш, Ивон? - Абсолютно.
Повтарям, това ще изстреля патрон.
Ако пропуснеш, този край все още работи като електрошок.
- Разбрах, разбрах. - Каква е твоята работа?
Седя в колата като загубеняк,
докато вие правите всичките готини неща.
Ако нещата се объркат, ще се обадя на 911.
Не искам да отида в затвора , защото си се паникьосал.
Не се паникьосвам. Хладнокръвен съм.
Не можем да отидем в затвора. Все още сме непълнолетни.
Да, но аз не съм.
В най-лошия случай ние тримата ще излежим малко време в затвора.
Когато навършим 18 години, всичко изчезва.
Коуди ще поеме вината. Идеята беше негова.
Благодаря.
Хора, ние нямаме оръжия , но те вероятно определено имат.
Може би и аз трябва да нося бронежилетка?
Хей, започваме. Ще го правим ли?
-Мамка му. -Да.
-Мамка му.
-Забавлявайте се без мен. -Искаш ли да се трампим?
- Не, чао. Махай се. - Няма ли да тръгваш?
Добре.
-За Джеси. -Да, за Джеси.
Добре, същият план. Нахлуваме, поваляме ги,
вземаме парите и изчезваме.
- Какво ще правим? - Не знам.
Натам. Върви.
Мамка му.
О, мамка му.
О, Боже!
Не виждам! Не виждам!
- Добре. Вземи парите! - Да тръгваме.
Какво става?
Хайде, хайде, хайде, хайде.
Това са пари на Кабрера! Правите голяма грешка!
- Върви! - Последвай ме.
О, мамка му.
Мамка му!
Коуди, чисто!
- Ние сме! - Знаех, че ще се оправиш.
- Не съм се обадил на ченгетата! - Браво!
- Боже мой, това беше лудост! - Мамка му.
Добре ли сте? Да тръгваме!
-Как са очите? -По-добре. Оправям се.
Имаме цялата сума. Искате ли да я чуете?
- Да. - Общо имаме 497 долара.
...
О, Боже мой.
Не мисля, че ще изпратим Джеси в "Йейл" с това.
Ние сме най-големите глупаци на планетата.
Едва не се убихме за няма и 500 долара.
Некролозите ни биха били толкова тъжни.
„Местните тийнейджъри са екзекутирани. Трябваше да си намерят работа след училище.“
- Знаеш ли какво? Гордея се с нас. - Наистина ли?
-Наистина. -Да?
Направихме това нещо и когато всичко се обърка,
Никой не се паникьоса, бяхме заедно
и си помагахме взаимно.
- Това беше истинско бързане. - По дяволите, да.
Успокой се. Няма причина за паника.
Васкес ще мълчи. Той ще лежи в затвора.
Това беше просто къща-капан.
Там нямаше пари. По дяволите!
Не става въпрос за парите.
Така изглеждаме слаби. Първо тунелът, после това.
Нас ни преследват.
Не можем да се огъваме.
Това се случи в твоя град, нали?
Разберете кой е бил и ги накажете за назидание.
Казаха, че къщата с капани е била ударена снощи.
Това е било просто взлом и грабеж. Тези тела се появиха по-късно.
Да, Бенито не е от хората, които прощават.
Намерихме каска с нощно виждане.
Тези копелета не са цивилни.
Имало е военна екипировка. Много странно.
Не, не е странно. Били са ДEA.
Имало е акция. Загубили са техен информатор, техен приятел
и това е било за отмъщение, така мисля.
Кой би бил толкова глупав да краде от тях изобщо?
Съмнявам се, че знаят на кого е принадлежало.
- Вероятно е било само еднократен удар. - Надявам се. Заради тяхно добро.
- Езикът ми. - Дай да видя.
О! Не, всичко е наред. Хванах го.
Честно казано, малко съм нервна.
О, аз... бях нервен, защото си мислех, че ти не си.
- И така... - О, да.
Съжалявам, тази луда жена е майка ми.
О, не, аз... повярвай ми, разбирам това.
- Да, майка ти също? - Ъъъ, не, баща ми.
Всъщност майка ми почина , така че...
- Боже, съжалявам. - О, не, не. Оценявам го.
Беше преди три години. Левкемия, така че...
Ами ти и твоите родители? Все още сте заедно или...?
Разведени. Татко е някъде.
У него се появи дете и реши, че трябва да ни зареже.
Питай мен, един прекалено защитнически настроен баща звучи някак си приятно.
И така, каква е неговата сделка?
Той винаги е бил отдаден на работата си.
Той е в строителството, ръководител на проекти.
Но сега, когато е само той, той трябва да бъде родителят.
Все пак кой ще ме опази жив.
Извинявай? Да те опазя жив ли?!
Какво правиш през уикендите?
Сякаш дължи това на майка ми.
Това е просто още една работа, която трябва да свърши.
Звучи сякаш имаме страхотни семейства.
Може би затова сме добри лабораторни партньори.
Ще си поставя мисия.
Ще те направя щастлив, че се премести тук.
Ще те накарам да обикнеш Ел Пасо.
- Да. - Момчето обича предизвикателствата.
Да, не, ние просто... Скучаем.
- Как е майка ти, Джеси? - Ъъ, добре е.
Ъм, тя просто, знаеш ли, търси работа,
което беше някак трудно...
Божичко! Добре, би ли оправил това, моля те, млъкни.
Хей, говоря по телефона! Стига!
Ще изляза навън и ще се справя с това.
- Мога ли да ви се обадя по-късно? - Да, разбира се!
Благодаря!
Никога няма да имам деца.
Горкият Джеси.
Не получихме това, което ни трябваше от къщата с капаните.
Няма проблем. Новобранска грешка. Няма да се повтори.
Точно така, защото няма да ограбваме повече къщи-капани.
Следващото нещо, което ще направим, е да се справим с едно от паричните мулета на Кабрера.
- И какво сега? - Мулето, което събира пари
от дилърите. Движи се сред бизнесите с пари в брой
контролирани от картелите, за да ги изперат.
-Харесва ми. -Да.
-Коуди! -Сериозно говоря.
Това е нашето муле. Наричат го Мърморещият старец.
- Мрънкащ старец. - Прилича на скитник.
- Той е доста готин.
Идеята е да не се привлича внимание.
Всяка седмица той прави една и съща обиколка около Ел Пасо.
Перални, заложни къщи, барове.
Микробусът му трябва да е пълен с пари в брой.
- Какво е пълен? - Половин милион. Поне.
Това за Джеси и майка му, за които да стигнат.
И така, какво мислите?
- Аз съм вътре... - Да.
Ако не се прецакаме.
Този път наистина имаме план.
Ел Виехо пътува по един и същ маршрут всяка седмица?
- Да. - Чудесно.
Тогава имаме време наистина да обмислим това.
Ако го направим умно този път, тогава и аз съм вътре.
- Тогава е умно. - Да ви уведомя, че и аз съм вътре.
Очевидно.
И така, откъде ще започнем?
Знам откъде биха започнали родителите ни. Разузнаване.
Точно разузнаване.
Ел Виехо винаги е последван от двама въоръжени пазачи
в седан.
Няма начин просто да отидем и да ги използваме с електрошок.
Прав си. За тях ни е нужна тежка артилерия.
- Пушки тип „чанта с боб“. - Те не са смъртоносни.
Те просто те повалят за известно време.
Пушки тип „чанта с боб“. Мога да се справя с една от тях.
Кайл, не знам. Дени и аз израснахме на лов. Ти не.
Винаги те бия във Fortnite. Така че аз съм майсторът.
Ако са наясно с това, защо ДEA просто не ги спре?
Той не е важен за тях.
Засега само събират информация.
Сложиха GPS на микробуса му, за да видят къде отива,
- с кого говори. - Значи и ние ще направим същото.
Ще се погрижим родителите ни да не ни следят.
Ето къде ще го правим.
Кварталът трябва да е празен,
така че не би трябвало да има трафик.
Ще бъде лесно да влезете и излезете оттам бързо.
А какво ще кажете за клиентите?
Не искаме никой да вижда какво се случва.
-Кайл, това е твоята работа. -Кайл ще има работа?
- Аз съм част от това! - Да, той е част от това.
В този ден нека оставим телефоните си в училище.
Поддържайте историята на местоположенията ни чиста.
Когато вземем микробуса на Ел Виехо, къде, по дяволите, ще го сложим?
Къщата на дядо ми. Извън града е.
Има един стар хамбар. Перфектен е.
Да тръгваме!
- Пусни я! - Казах, направи го!
Добре.
Мамка му! Не, не, не.
Хайде, хайде, хайде.
Мамка му.
Взех ключовете!
Хванах я! Вземи това.
- Хайде. Да тръгваме. - Да се махаме оттук!
Да ви го начукам!
Чукай ми чантата, кучко! Fortnite, казах ти!
Да, хубаво!
Хайде, да тръгваме. Давай, давай, давай, давай!
О, добра работа, Кайл.
Мамка му! Видя ли това? Главата ти наред ли е, Дени?
Да. Добре ли си?
Да, той изглежда много по-добре на живо.
-Бинго!
Той все още след нас! Това още не е свършило!
Ако това завърши с полицейско преследване, ще се провалим,
така че дръжте си маските!
Вратите!
Движи се, аз ще се справя. Ще ви спася всички!
- Мамка му! Съжалявам! - Всичко е наред! Вратите се отварят!
Сега!
Уцелих те, стар кучи сине.
Ура!
Фортнайт!
Ура!
О, Боже мой! Това беше откачено.
- Леле, видя ли това? - Чакай. Направи си селфи.
Да, трябва да тръгвам. Хей, хей Ел Виехо. Хванахме го.
Да? Моля те, кажи ми, че главата му е все още на мястото и.
Този път ни провървя.
Той току-що влезе в нашия офис.
Умен човек.
Той знае, че Бенито ще го убие, защото е загубил пратката.
- Той иска защита на свидетелите? - Какво мислиш?
Ще видя какво има.
- Значи е бил отряд? - Да, бяха четирима.
- Две жени и двама мъже. - Успя ли да ги разгледаш?
Не, те използваха сълзотворен газ срещу нас.
Всички бяха с противогази. Не можех да виждам.
-Картела ли? -О, Боже. Не. Боже, не.
Нямаше да съм тук, ако бяха те.
Това беше небрежно, не беше професионално.
Личеше си, че имаше... Успяха да ни нападнат.
Но двамата пазачи с мен, мога да ви разкажа всичко за тях.
О, хайде де. Тези хора отдавна ги няма, знаеш го.
Хайде, дай ни нещо, което ще се развие по веригата.
Аз... аз се заех само с моята страна...
Какво знаеш за Наталия Кабрера?
- Ами, чувал съм името. - Имаш ли представа как изглежда?
- Не, аз... - Хайде, брато.
Ако искаш Защита на свидетел, ще трябва да се постараеш по-добре от това.
Не мога да ти дам Бенито и най-добрите му хора, ясно?
Мога да ви разкажа повече за това как местят нещата.
Мога да ти разкажа за камиона за бира. Това е нещо.
Кой по дяволите е направил това?
Защо още не сте ги открили? Кажи ми?
Цялата ни мрежа е изгорена.
Трябва да започнем отначало. Да възстановим всичко.
Ще ги намеря!
Това са прасетата от ДЕА.
Те се ебават с нас.
Сигурен съм. Присмиват ни се. Напълно съм сигурен.
ДЕА така не действат.
Така ли? Тогава кой?
Не ставай параноичен. Искам...
Искам имена от ДЕА и доказателство.
Искам имената им. И искам лицата им.
Искам адресите им. И ги искам мъртви.
Искам техните жени и деца мъртви, и даже домашните им любимци. Разбра ли?
- Тереза. - Трябва да отида в час.
Съжалявам, че не съм бил наоколо, наистина.
Просто кеча е едно безумие.
Няма проблем, просто нямам нужда от това.
Искам да ти се реванширам. Защо не дойдеш с мен?
Знам едно страхотно място, ще бъде епично.
- Не знам. - Виж, ако не дойдеш тогава...
Ще бъда твърде съсипан, за да уча, а после и двамата ще се провалим по химия.
- Това е изнудване. - Всъщност е шантаж.
Добре.
- Да, знам.
Майка ми ме водеше тук. Тя обичаше планините.
Каква беше тя?
Тя беше наистина нежна.
Винаги се шегуваше,
че нямаше търпение да стане баба.
Тя си беше като мама мецана,
така че не би искала да се забъркваш с нея.
Дали е бил добър брак? Дали поне са били щастливи?
Да, бяха. Не мога да ти кажа как обаче,
защото баща ми е толкова затворен в себе си, а тя беше толкова открита.
Много ми липсва.
Ще ме игнорираш ли отново след това?
-Какво? Не. -Сигурен ли си?
- Сигурен съм. - Добре.
Много те харесвам.
И аз те харесвам.
Какво мислите?
За втори път Кабрерас са ударени.
-Няма начин това да е случайно. -Съгласен съм с Ели.
Това може да е конкурентен картел. Преборихме тунела.
Кабрера са уязвими. Някой прави ход.
Наистина ли мислите, че това е картела?
Очаквах да е много по-кърваво.
Не чуваме нищо от подслушванията
- за друг картел. - Може би е вътрешна работа.
Някои играчи от средно ниво виждат как нещата се разклащат,
и решават да си вземат малко и за себе си.
Същият проблем. Къде е кръвта?
Никога не съм виждал сикарио да използва патрон тип „чанта с боб“.
Добре, още една възможност.
И двете места, които бяха ударени, бяха места, на които ние бяхме на върха.
Мислиш за вътрешна работа?
Бяхме горе на много места, не означаваше нищо.
Помислете за това. По средата на ограбването на Ел Виехо,
крадците отделят време да ни свалят GPS тракера.
-Сякаш знаеха, че е там. -Да.
Или са били достатъчно умни да проверят
за тракери на картелно превозно средство.
- Бих проверил. - Значи ти беше?
Да, аз бях. Ограбих Ел Виехо.
Знаеш ли кой използва патрони тип „чанта с боб“?
Правоприлагащи органи. Знаете ли кой друг? Никой.
Да, ами, не може да е някой от нас.
Никой не би бил достатъчно луд, за да се занимава с такива глупости.
Добре, може би не е един от нас, но офисът е голям.
Огледай се.
Да... добре.
Отсега нататък всичко е под карантина.
Всяка информация за Кабрерас се пази в тайна.
Да.
Разбрахме нещо от подслушванията.
Да не говорим за нов тунел. Имаме място.
Усмивка!
Маските горе! Маските горе!!
Те знаеха, че сме на телефона.
Да, прав си. Имаме проблем.
Мамка му!
По дяволите!
Вижте това място. Добра работа.
Татко ще се гордее с теб.
Това е всичко от което се нуждая.
Кога ще започнем?
Камионът с бира пристига във вторник.
Да, знам.
Виж!
Изненада! Виж това.
Снимката на деня!
О, виж този човек.
Виж, какъв хубавец!
- Здравей. - Здравей.
Хей... Трябва да ти обявя вечерен час.
Какво? Защо? Какво направих?
Не си ти. Не мога да те пусна навън до късно сега.
Така че отсега нататък, бъди си вкъщи до 21:00, става ли?
Хайде де... това са глупости.
-Коуди, не започвай. -Ако картелът ще ни убива,
почти съм сигурен, че могат да го направят по всяко време.
Какъв е твоят план? Да работиш, докато един от нас не умре ли?
Ще ме заключиш в стаята ми,
за да можеш да водиш войната си срещу наркокартелите ли?
Между другото, наркотиците победиха. Аз съм на 18. Не можеш да ме контролираш.
-Коуди... -Какво ще правиш?
Коуди!
Да, не. Луси, не, разбира се. Няма защо.
Всъщност дори не бяха чак толкова много пари.
Можеш ли да го кажеш отново?
Не, това е страхотно.
Знаеш ли колко много ни е грижа за теб? Поздрави Джеси.
Това беше, ъъъ, Луси Падила.
Тя се обади, за да благодари на всички за парите.
Очевидно е имало около 80 хиляди в GoFundMe.
През последните няколко седмици сумата се е увеличила до 300 хиляди.
- Ъъъ, това е... - Да...
Уош, дай ми списък с всички служители, които бяха в течение.
Накарай ги да седнат и ги питай за алиби. Ще се ядосат,
- но нека го направим. - Да, ще го направим.
Добре, сигурно е станало вирус или нещо подобно,
защото получаваме много дарения.
О... ето го и Коуди.
- Здравей, човече. - Здравей.
- Кажи му добрата новина. - Да, добре.
Така че, в GoFundMe има шестцифрена сума и все още продължава да расте.
Какво?! Това е... Толкова се радвам да чуя това, човече. Страхотно е.
Това е чудо, човече, направо чудо.
Може би ще можем да си купим къща и да се преместим обратно в Ел Пасо,
което би било невероятно.
Боже, къща. Страхотно е за вас, момчета.
- О, трябва да тръгваме. - Страхотно, чао.
- О, само да знаеше. - Имам планове за следващия.
-Какво ще кажеш сега? -Имам добра информация от баща ми.
- Не можем да се откажем сега. - Вече се отказахме.
Докато сме живи. Тогава се отказваме.
Този път ще получим нещо малко и за нас.
Ти си почти на 18.
Можем да отидем колкото си искаме далеч от Ел Пасо.
Можем да ходим на училище, да започнем бизнес, да пътуваме.
- Спокойно, човече. - Кайл, хайде. Какво ще кажеш?
-Още веднъж?
Не знам, може би ако всички останали са, разбира се.
- Не, ами не всеки е. - Да, и Джеси е добре.
Приключихме, можем да се отпуснем сега. Това не сме ние.
Знаеш, че на родителите ни не им пука за нас.
Можеха да бъдат застреляни утре, нямаше да имаме нищо.
Ще говоря от свое име, аз нямаше да имам нищо.
Вече съм без един родител. Джеси също.
Майната на картела и ДEA.
Удряме камиона, и се махаме от всичко това.
Виж, човече, не знам дали имаш цикъл или...
но...
Дени, добре ли си?
- Боже мой, Дени. - Мамка му. О, мамка му.
- Дени? - Дени, добре ли си?
- Ох... Дени... - Легни, легни.
Искаш ли малко вода?
Дени?
Хей... Хей, скъпа. Дени, хей. Хей.
Колко дълго действа успокоителното?
Скоро ще се оправи.
- Хей. Добре ли си? - Да.
- Да? - Как е тя?
Ще направят още тестове,
но има сътресение на мозъка.
Забавено начало, казаха те,
но мисля, че е паднала по стълбите миналата седмица.
Тя беше добре до днес.
Радвам се, че беше там. Можеше да бъде много по-зле.
Да.
Дойдох само да оставя Лизи, но трябва да се връщам на работа.
- Добре, ще се видим у дома. - Чао.
- Хей, Коуди... - Да.
Кога каза, че Дени е паднала по стълбите?
Не съм сигурен. Не бях там. Мисля, че беше миналата седмица някъде.
-Добре. -Да. Ще се видим.
Майка ти каза, че мога да те видя, ако искаш да ме видиш.
Как се чувстваш?
О, като разбита.
Съжалявам. Държах се като пълен задник и...
Не ти ми причини сътресение на мозъка, но за задника съм съгласен.
Мога ли да направя нещо? Искам да ти се реванширам.
Остани тук известно време.
Е, благодаря, че си тук. Знам, че не харесваш болниците.
Всичко е наред.
Какво става с теб, Коуди?
Баща ми...
Същата работа. Предпочитам да не говоря за това.
Много е лошо, защото искам да говоря за това. Така че...
Баща ти е от хората, които го пазят в себе си. Класически тип.
И когато майка ти се разболя, той не можеше да направи нищо по въпроса.
Той не можеше да я спаси. Никой не можеше.
Всичко, което можеше да направи, беше да гледа как се случва.
Сега сте само той и ти, и той е ужасен
да загуби последния човек, когото има.
Ужасен.
Така че, ако те държи на къса каишка,
това не е защото си мисли, че си слаб или малко дете.
Въпросът е, че той те обича. Баща ти те обича, Коуди.
Така го показва, защото не знае друг начин.
*О, Боже мой, толкова се радвам*, *че тя е добре. Поздрави я от мен.*
Да, ще го направя.
Не искам да те плаша, но майка ми е старомодна.
...
Не, не. Нищо лошо. Просто тя иска да се запознае с теб.
Би ли имал нещо против да дойдеш на вечеря може би в четвъртък?
Ще ти бъда много благодарна.
О, щом така поставяш въпроса.
Млъкни! Ще се видим в четвъртък.
Камионът с бира ще зареди с гориво. Ще хванем веднага.
Не знам. Планирано е да спре само веднъж
и знаеш, че спирката за камиони ще бъде цялата осветена.
Ако имаше начин да го направя, знаеш, че съм отчаян. Просто...
Не го виждам.
Добре, хора. Не мога да подчертая, че това е достатъчно.
Подробностите за тази операция да не напускат тази стая.
Добре, камионът с бира ще зареди гориво тук.
Този камион спира на магистрала 62 веднага след залез слънце. Нали?
След като зареди с гориво, ще бъде на този празен участък от магистралата.
и оттам ще го ограбим.
Хей, съжалявам, но нещо се случи. Не мога да дойда в четвъртък.
Не се дръж като идиот. Не можеш да отмениш срещата на майка ми.
-Ще ти се реванширам. -Не мисля.
Петък... Ти и майка ти, елате тук.
Баща ми и аз с удоволствие ще ти приготвим вечеря. Значи това добре ли е?
Всъщност...
Да. Това би било наистина мило. Майка ми би го харесала.
-Добре, чудесно. -Все пак си тъпанар.
Пълен тъпак.
- Хей. - Хей.
Мога ли да те попитам за нещо?
Да. Разбира се. Какво става?
В началото не исках да ти кажа, а трябваше.
Виждам се с едно момиче в училище.
Тя ме покани на вечеря с майка и
и, разбира се, казах „да“, но после трябваше да отменя, така че...
Защо го отмени?
Знаеш, тренировки по борба и всичко останало.
Обещах на Дени също , че ще я посетя.
Ъм, и аз някак си и казах,
че тя и майка и могат да дойдат този петък на вечеря.
Съжалявам. Знам, че трябваше да се свържа с теб, но...
- Трябва ли да те измъкна? - Да.
Кодекс на братството, нали? Добре.
-Страхотно-- -Хей.
Чувал ли сте нещо за GoFundMe за Луси и Джеси?
Да, не, да. Джеси ми се обади.
и очевидно, сякаш е много популярно в TikTok или нещо подобно.
Това е... лудост е. Да.
Слава Богу за TikTok, каквото и да е това.
Шегувам се.
Утре ще се прибера късно, но ти ще си дойдеш до 21:00.
- Разбира се. - Ще се видим.
Ще се видим.
Ще се получи. Сигурен съм.
- Ами ако прогнозата е грешна? - Тогава ще се спасим.
Добре, ще се откажа. Вече се откажа.
Добре. Аз и Кайл можем да се справим сами.
-Ще те убият! -Ще се справим.
Прогнозата е точна. Вятърът се усилва.
Да тръгваме.
На позиция.
Дръжте под око камиона за бира.
Изглежда, че са си намерили ескорт.
Разбрано. Следим камиона за бира.
Едно следващо превозно средство, трима вътре.
Да тръгваме!
-Добре. -Готов ли си? Да го направим.
Добре.
Добре. Сега!
Какво, по дяволите?
- Рей, какво правим? - Уош, задръж позицията си.
Олбрайт, Матюс, нека ги заведем там.
Прието. Да тръгваме.
Не им позволявайте да се върнат на пътя.
Да тръгваме!
Мамка му! Няма ключове! Мамка му! Провери му джобовете!
Ето ги и тях!
ДEA, всички на земята! ДEA, легнете на земята.
- Мамка му! - Кайл, да тръгваме.
ДЕА!
Легни долу. Легни долу!
Мамка му, това е майка ми!
ДЕА, на място!
Хвърли оръжието си!
- Кайл, хайде. - Добре, добре.
Да тръгваме, да тръгваме!
Уош, камионът с бира се насочва към теб.
- Ще го спра. - Стой. Стой.
Ще се заема!
Просто искам да се прибера. Съжалявам. Не за това се записах!
-Добре сме, добре сме! -Не, не сме!
О, мамка му. О, мамка му. О, мамка му.
Ще се справя!
Какво, по дяволите?!
Уолш, откажи се.
Коуди, по-бавно!
Стой настрани! Това е заповед!
По дяволите!
-Добре ли си? -Не! Не съм добре, Коуди!
Съжалявам. Добре, съжалявам.
Просто искам да се прибера вкъщи, братле. Искам да се прибера вкъщи.
Хей... хей! Какво беше това? Какво става?
- Видя ли ги? - Можех да ги последвам!
Рей, знам какво става!
Падила, не беше твоя вината. Не беше и моя, ясно?
Случи се. И той би искал да продължим.
Той би искал да продължим да поемаме рискове. За да си вършим работата.
Да, знам. Знам, че си прав. Благодаря.
О, Боже мой.
Какво направи?
Знам. Това излезе извън контрол.
- Мислиш ли? - Ивон, родителите ни бяха там.
Какво? Добре ли са?
Да, добре са. Беше голяма каша.
Не им е студено.
-Няма начин. -Къде са парите?
О, Боже.
Коуди, спри! Спри! Няма пари в брой!
Това струва, не знам...
Милион. Десетки милиони!
Парите, които откраднахме от картела, бяха нищо!
Ще го търсят!
Знам!
Ами ако там има проследяващ маяк?
-Няма! -Откъде знаеш?
Защото вече щяхме да сме мъртви!
Ивон ми каза. По дяволите, Коуди!
Всичко ще бъде наред. Сега го почистваме.
Трябваше да се откажем след Ел Виехо.
Това свърши, Коуди. Трябва да свърши.
Да, определено свърши.
Хей. И така, говорих с всички, които бяха информирани за Кабрерас.
Всички те имаха алиби за всички обири.
Да, добре. Да.
Това не означава, че не са могли да предадат информацията.
Дори на приятели или семейство.
Да, могли са. Има много възможности.
Да.
Ами, ако ние не ги хванем, картелът ще ги хване, нали?
И те не забравят.
Коуди, ела тук.
Боже, мислех, че си забравил.
О, по дяволите.
- Здравей. - Здравей.
Здравей!
Здравейте, моля, заповядайте. Изглеждате страхотно.
- Благодаря. - Да, татко, Тереза. Тереза, татко.
Здравей.
Г-н Сийл, наистина ми е приятно да се запознаем.
-Да, също. Наричай ме Рей. -Рей, това е майка ми.
-Здравей, Рей. -Как си?
-Наричай ме Лидия. -Лидия...
-Коуди, приятно ми е най-накрая да се запознаем. -Да.
Тереза ми говори за теб през цялото време.
- Нали? - Мамо...
Добре... влизайте.
Виж, вече я засрамих.
Ами, за това са родителите, нали?
Занимавахме се предимно търговски обекти,
но сега се фокусираме върху жилищното строителство.
Все едно всички се местят в Тексас.
Да, точно така.
- Там са всички пари. - Добре ли си?
Да.
Ъм... извинете, къде е тоалетната ви?
Надолу по коридора, втората врата вдясно.
Разбрах.
Готвиш ли? Това е вкусно.
Благодаря.
- О, човече, седем часа. - Седем часа.
-Да, около седем часа. -О, уау, това е дълго време.
Да. Ходех там горе за риба през цялото време.
Да си самотен родител е трудно, нали?
Как успяхте да го направите?
Трябваше да се откажа от идеята за съвършенство.
Съвършенството излезе през вратата заедно с баща си.
Задоволила съм се с най-доброто, на което съм способна.
Изглежда, че се справяш чудесно с него.
Ъъъ... Да, искам да кажа, надявам се.
Никой никога не ти казва дали си лош родител, нали знаеш?
Да, разбераш го сам.
Коуди е добро дете.
Има голямо сърце.
Просто понякога взема лоши решения.
Съжалявам, не се опитвам да изплаша дъщеря ти или нещо подобно.
Не се тревожи. Няма шанс за това.
Да.
Семейството е трудно. О, повярвай ми, знам.
Да.
Как се казваше? Ти си избираш приятелите...
-Но не и семейството. -Да.
- Добре, наздраве за това. - Наздраве.
-Много ви благодаря. -Благодаря, че дойдохте.
- Беше ми приятно. И на мен. - Чао, Коди.
- Всичко наред ли е? - Хайде да се махнем от града утре.
Да отидем на риболов. Не сме правили това отдавна.
Ще имаме възможност да поговорим.
Добре.
Добра работа.
Те ще ни отведат до целия екип на ДEA.
Какво?
Хей, какво става?
*Здравей, Коуди.* *Благодаря за вечерята тази вечер.*
Тереза?!
*Наистина ми беше приятно да се запознаем*.
Няма да ми повярваш след това, но е истина.
Сега искаме обратно камиона за бира с всичко вътре.
-Къде е Дени? -Важно е да запазиш спокойствие.
-Важно е за Дени. -Нека говоря с нея.
Добре.
Коуди, не идвай тук!
Добре, просто... просто ми кажи какво искаш.
Ще ти изпратя местоположение.
Бъди тук с нашия камион за бира до два часа или Дени умира.
Ако баща ти се появи, Дени също умира. Ясно ли ти е?
-Да. -Скоро ще се видим.
Коуди! Залегни!
Уош, атакуван съм. Прикритието ми е разкрито. Обади се на всички.
Мамка му.
Хей, всички ли са добре?
Олбрайт и Рейнолдс са добре. Сега са в офиса.
-Слава Богу.
Слушай, ти каза, че Коуди е бил на гости на Дени в болницата,
Аз съм тук сега, а тя не е в стаята си.
Матюс откачи.
Проследи телефона на Коуди. Разбери текущото му местоположение.
И провери самоличността на Лидия и Тереза Флорес.
Добре. Слушай, всичко ще бъде наред. Нали?
Лидия Флорес... Полицията на Ейприл току-що стигна до къщата и. Тя е била опожарена.
Няма следа от нея или дъщерята.
Безшумно.
Подхождайте към задачата с изключително внимание.
Гледайте кръстосания си огън и тези, които са след вас.
Не стреляй, имам бомба тук. Не стреляй!
Не стреляй, не стреляй! Имам бомба!
Бомба ли?
Ти си луд учен.
Може да е истина, той ги знае тези неща.
Бяхме заедно в час по химия.
Нали така, Коуди? Бяха забавни времена.
Знаеше ли през цялото време?
Знаехме, че в училище има деца от ДEA, но не знаехме кои са.
Видях те да се мотаеш. Толкова странна група приятели.
Това ме направи любопитна.
След нападението над тунела, се чудехме
*ако бяхме оставили сирак*,
*но не бях сигурна*, *докато не се свързахме*.
Браво на теб.
Ти печелиш.
А сега просто пусни Дени да си ходи.
Много добре!
Камионът изглежда добре.
Но защо все още си жив?
- Ще запаля това! - Не, няма да го направиш.
Това не е бомба.
- Виж го, само говори! - Само гледай!
-Ние сме! -Убийте това копеле.
Мамка му.
Убийте го! Убийте го!
Убийте това копеле!
Копелдаците!
По дяволите.
Насам!
Хайде!
Легни долу. Легни долу!
Върви, давай, давай!
Да я вземем. Ще я продадем.
Върви със сестра си.
- Бенито!
Ще се срещнем по-късно. Върви след сестра си.
Побързай! Върви!
По дяволите, Коуди!
Хей!
- Мамка му! - По дяволите, Рей!
Рей!
- А Бенито? - Мъртъв е.
Спри! Писна ми от теб!
Полудя ли или какво?
Наталия, зад теб!
Не!
Рей, къде си?
- Надолу по тунела пред теб. - Дени.
Не.
Татко, съжалявам!
Съжалявам!
Млъкни.
Спри. Спри. Татко, моля те, спри!
- Млъкни. - Моля те, спри.
Рей!
Слушай. Отвлякоха теб и Дени от болницата.
Пребиха те от бой. Доведоха те тук. Разбра ли?
Отвлякоха те и те пребиха от бой. Разбра ли?
-Рей?! -Разбираш ли? Съжалявам.
-Добре сме. -Добре ли?
Да. Добре сме. Да.
Дени! Добре ли си?
Какво стана?
Ъм... Те ъъ...
Те... Те пребиха мен и Дени.
Отвлякоха ни от болницата и ни доведоха тук.
- Добре ли си? - Да, мамо, добре съм.
Обичам те, Коуди. Обичам те, синко.
И аз те обичам, татко. Обичам те.
Добре ли си?
Да.
Ще се оправи. Той е издръжлив.
Свърши се, нали?
-Какво имаш предвид? -Децата, те престанаха...
да бъдат глупаци.
По-добре да са такива, по дяволите.
Хайде.
Момчета, нека започнем с вашата 50-50 захват.
- Хей, Рей. - Да.
Трябва ли да се отнасям снизходително с детето на шефа?
Не, той може да се грижи сам за себе си.
Ето. Хубаво. Момчета, сменете си партньорите.
Хайде, хлапе.
- Ти и аз, приятел. - Добре.
Това не е живот, татко.
Добре дошъл у дома!
- Боже мой. - Радвам се да те видя.
Върна се. Толкова съм щастлив.
О, да. Донесе ли мексиканско?
-Ъъъ... суши. -Суши ли? Изискано.
Добре дошли в новата ни къща.
- Мога ли да ви разведа? - Да.
- Да, да го направим. - Добре, хайде.
Превод - Иво Иванов Тодоров