„Направено от пръст и камък.“
„Сърце, покрито със сняг.“
„И ледени кости.“
От дълбините на планините се издигнаха троловете.
Дълго време хората и троловете са живели рамо до рамо…
в перфектна хармония.
Докато един нов световен ред не се промъкна над Европа.
В Норвегия на млад крал било възложено да християнизира страната...
Олаф Светият.
Новата вяра нямаше място за първичните същества на Земята.
От безопасността на тъмните си гори,
Олаф ги изкара навън на слънчева светлина,
където са били превърнати в камък.
С меч и библия в ръка,
Олаф претърси земята на троловете.
С напредването на клането,
Троловете започнали да се притесняват от светостта на християнството.
Ерата на троловете
беше свършило.
Олаф не показа милост,
избиване на всички, и възрастни, и деца...
И нека спрем историята дотук, става ли?
Но мамо, това е частта за масовото признание на троловете.
Клане.
Татко… този Олаф Свети,
какво му е?
Троловете бяха там първи!
Да, точно така.
Троловете се нуждаеха от нашата помощ, за да оцелеят.
Аз бих го направила. - Знам, Нора.
Никой не се изправи срещу тесногръдите хора, за да защити троловете.
Добре, бих си тръгнал сега,
преди аз сам да те изхвърля оттук, Тайдеман.
Ще запазим останалото за по-късно.
Лека нощ, Тини.
Лека нощ, Биг.
„Клането на тролове?“
Можех да участвам в състезанието по хранене на Аскеладен,
където тролът се изкормва, така че вътрешностите му се изсипват навън.
Добре ли си, скъпа?
Добре ли си?
Не се тревожи за това. Добре съм.
Сигурен ли си? - Обещавам.
Мамо?
Историята за сватбата на троловете…
Помниш го, нали?
Наистина ли мислиш, че това означава, че Олаф ги е гонил дотам?
И затова са умрели там горе?
Да.
Мисля, че е възможно да го е направил, нали?
Абсолютно.
Вън.
Някой ден ще отидем да го видим, Нора.
Стената на троловете.
Обещаваш ли?
Обещание.
Спи сега.
Не съм уморен.
Можеш ли да изпееш песен?
Моля?
Здравейте?
Не!
Нора, Нора! Чакай, аз съм! Аз съм!
Аз съм!
Андреас Исаксен?
Мина известно време.
Аз… аз дойдох тук сам.
Гостоприемството на Tidemann е живо и процъфтяващо.
Да, ами…
Не получавам посетители толкова често.
Предполагам, че не.
Сам си тук.
Какво си правил.
Откакто говорихме за последен път?
Слушай, Андреас,
Не искам да те обиждам. И наистина е страхотно да те видя отново.
Но сега, просто ми кажи защо си тук.
Аз, ъъъ…
Надявах се, че ще ни помогнете да решим един проблем.
Нас?
Да…
Въпрос на националната сигурност ли е?
Това е тайна и се предполага, че трябва да отида някъде?
Един…
Ами…
Каза, че животът е зад гърба ти, нали? - Да, и аз така си мислех. Наистина.
Но точно когато си мислиш, че си навън,
те те дърпат обратно, нали?
Сега нещата са различни.
Ново правителство.
Нов министър-председател. - Да, да.
Няма значение кой е на власт. Все още е старата гвардия.
Загуби си времето да идваш тук.
Хаха!
Не знаех определението за болка, докато 12-годишни
потребители на TikTok не рецензираха книгата ми.
Нямах време…
Не, разбирам. Не е нищо особено. - Бил съм…
Видях, че го посвети на татко. Много е мило.
Това щеше да му хареса.
Честно казано,
Мисля, че би искал да види това, което искам да ти покажа.
Объркан съм.
Какво открихме…
Има ли… още?
Какво, по дяволите…
Това е просто формалност.
Наистина ли мислиш, че подписването ми ще ме спре да говоря след това?
Не съвсем.
Но ако говориш за това, Нора,
Хората със сигурност ще си помислят, че си полудял.
Благодаря.
Какво не е наред?
Професор Синкхол?
Точно така, професорите Мьолер и Вангел не са ви необходими за представяне.
Професор Тидеман. Добре дошли във Vemork.
Знам, че това може да ви шокира.
Да, може да се каже така.
Професоре, много съжалявам за това
че последния път започнахме при толкова лоши условия…
По това време правителството нямаше разрешение за
достъп до секретна информация за проект „Джотън“.
И информацията, която сме събрали.
Да, но с течение на времето някои тайни излизат наяве.
Рано или късно. - Да.
Като тролове на слънчева светлина.
За какво говориш?
Някой винаги е знаел за това.
Всички сме чували за случилото се във
Веморк по време на Втората световна война.
Героите на Телемарк.
Надпреварата за създаване на първата атомна бомба.
Саботажната операция с тежка вода, целяща да осуети плановете на Хитлер.
Прикриване… за това, за какво всъщност е била мисията.
Операцията, професор Тидеман, никога не е била свързана с тежката вода.
Това е тя.
Тези, които го намериха преди век
го нарече Йотун,
след първобитните тролове от митологията.
Но аз…
Викам му.
Мега-трол.
Разбира се, имаме предпазни мерки.
За сигурност.
Ултравиолетовите лампи са насочени към трола.
Достатъчно мощен, за да го превърне мигновено в камък.
Вдъхновен от вашето креативно решение в Осло.
Всички ли сте си загубили ума?
Имаме ли посетител? - Какво е това?
Да. Нека ви представя професор... - Марион Орин Радани.
Аз съм ръководителят на проекта.
Това е легендарната професор Нора Тидеман.
Разбира се, че знам кой си.
Мислех, че се разбрахме да не я замесваме.
Ако скоро не покажем никакъв напредък,
ще спрат целия проект.
Извинявай, какво каза?
Моите извинения. Фарси.
Научих, когато бях в колежа.
Но професор Радани е еволюционен биолог,
така че тя ръководи това изследване почти от...
Две години. - Две години.
Последните две години, да.
И Андреас ни разказа всичко за работата ти
и героичните ви подвизи в Осло.
Разбира се, това не е резултатът, който бих искал.
Един съзнателен трол би дал много по-полезни отговори.
Добре, значи... той не е мъртъв?
Не. Хибернирам.
Откакто е открит тук,
единственият признак на живот е пулсът.
Някакво сърце е скрито там вътре.
Но е уникално. Не е като никое друго животно на планетата.
Най-близкото нещо, което бих могъл да му припиша, би била горската почва.
Да, ДНК-то е загадка. По-скоро е на смърч, отколкото на човек.
Те са природа.
Те са какво?
Троловете са част от природата.
„Направено от пръст и камък.“
„Сърце, покрито със сняг, и...“ -„Сърце, покрито със сняг, и ледени кости.“
Детска детска песничка.
Добре.
Добре. Свършихме ли тук?
Какво? Не!
Ти... не си видял всичко.
Не тръгвай още. Ела, ела.
Добре дошли в стаята за зубъри.
Нора! Здравей.
Сиги!
Мое е.
Това е… нашето.
Наистина ли? - Ами, в началото не бяхме романтични.
Не, но така стана, очевидно, нали?
Да, очевидно.
Сега се превърна в това мъничко същество тук, вътре.
Малко глупости.
„Леонард“, ако е момче.
И ако е момиче, ще я кръстим Ухура.
Поздравления.
Благодаря ти.
Но… но не това исках да видиш.
Огледай се.
В тази област имаме текстове, написани на
латински, старонорвежки, санскрит и руни.
Някои от тях са предшествали Христос.
И…
Всичко за троловете.
Виждаш ли това?
Законът за троловете на Олаф Свети.
Въглеродната му датировка е около 1030 г.
Преди да падне в битката при Стиклестад. Точно преди или след това.
Ами, ъъъ... не след това, нали?
Той нямаше да подписва нищо от гроба. Нали?
Проверено е. Това е… това е истинската работа.
Ясно е какво е било намерението му.
Въпреки че половината от документа липсва.
„Троловете ще….“
С настоящото се изключва
„от тази земя“.
Татко беше прав.
Знаем, че е имало трол от Довре.
Тук си имаме трол.
Може да се предположи, че може да има още тролове. Не знаем колко са.
Има много реална вероятност... - Още един трол да полудее.
Трябва да сме подготвени.
Ако искаме да сме готови, първо трябва да…
Разберете повече.
Тук имаме толкова много ресурси, които да използваме,
но въпреки това, напредъкът на нашите изследвания е спрял.
Заплашват да ни закрият.
Нуждаем се от някой, който мисли нестандартно.
Нуждаем се от великата професор Нора Тидеман.
Просто ми трябва секунда, за да осмисля това.
Наистина трябва да използвам тоалетната. Има ли наблизо?
Долу. Ще видите табелата. Един етаж надолу.
Мога да спринтирам там долу със завързани очи. Пикая всеки…
Един етаж надолу, после надясно. - Добре. Благодаря.
Пренаписах този доклад 11 пъти. Винаги има нещо.
Чудя се кой си ти.
Какво беше това?
Пробуждане.
Задайте UV лампите в режим на готовност.
Активирай ги по мой сигнал. - Да.
Още не. Чакай.
Сиги. Сиги.
Това не ми се струва правилно.
Готов.
Махни си ръката.
Какъв е проблемът? - Не можем да го унищожим сега.
Луд ли си? Най-накрая се събуди.
Сега! - Чакай, не можеш.
Направи го!
Нора!
Ела тук долу сега!
Сиги, време е да тръгваме. Време е да тръгваме. Всички навън! Всички навън!
Всички навън!
Нора!
Хайде, Сиги! Бягай!
Марион! Вземи Сиги със себе си! - Да. Сиги, хайде!
Нора!
Нора, хайде де.
Андреас!
Върви!
Сиги, добре ли си? Хайде. Хайде!
Мили Боже.
Как направи това?
Капитан Крис.
Нора Тидеман.
Трябваше да знам.
И Исаксен, както обикновено, се присъединяваше към тях.
Хубаво е да видя, че не си сам.
Холм.
Всички на борда.
Здравей.
Ето. - Да.
Благодаря. - Приятно ми е.
Ново момиче.
Но капитан Крис е същият човек.
Всъщност сега съм… специалност.
Крис, майорът?
Да.
Чувствай се свободен да ме наричаш както си искаш.
Това изследване може да доведе до пробиви в
медицинската наука. Климатичните промени...
Отнасяш се с него сякаш е същество без присъща стойност.
Не си разгледал последиците.
Проблемът с глупавите ти заключения е, че
поставяш хората над другите разумни същества.
Това е рецепта... - И двамата сте прави.
Андреас, стой настрана от това!
Всяко живо същество има присъща ценност и заслужава уважение.
Зловещо много прилича на раздялата на родителите ми.
Не можеш да бъдеш толкова тесногръд.
Пренебрегваш това, което е очевидно. Че това е живо същество с чувства.
Главата ти е толкова високо в...
Министър-председател. - Майор Холм.
Генерал.
Министър-председател Бринчман, запознайте се с Нора Тидеман.
Точно така.
Професор Тидеман. - Здравейте.
Радани. - Здравей, Мартин.
Точно. Исаксен. - Министър-председател.
И ти си…
Аз съм Ходн. Старши сержант.
Удоволствието е изцяло мое.
Господине, тя е бременна.
Да.
Откакто аз и правителствените служители
научихме подробностите около проект „Джотън“,
Вярвах, че рисковете са твърде високи.
И днешният инцидент доказва, че бях прав.
Мартин, имам и друга идея.
Тук потенциално има голяма възможност.
Това е моето мнение, ако има шанс да го уловим
и да го овладеем, можем да продължим...
Няма контролиращи природни сили.
Не можеш да продължиш с този план.
Това е моят... - Добре, де... какъв е планът ти тогава?
Да го оставя да се разхожда свободно? Да се ​​скита свободно наоколо?
Не съм го казал аз.
Обяснете го. Кажете ни. - Посочвам проблем...
Знам, че това изследване може да е ценно, но
трябва да поставя норвежките животи на първо място.
Следователно, правя това, което трябваше да направя първоначално.
Искам тролът да бъде премахнат, незабавно.
Боже мой.
Добре, значи този път всички ще повторим едни и същи грешки?
Да превърнеш невинен трол в камък заради нас.
Казваш, че не си научил нищо от Довре?
Преди три години загубих брат си при катастрофа с хеликоптер.
Това беше... военна операция, която някой предложи,
използвайки църковни камбани.
Няма да повтарям грешките на предишния министър-председател.
Майор Холм, присъединете се към нас за разбор.
Разбрано, генерале.
Хей, това... това е... парче от...
Това е частица от виновната съвест.
Прецаках се и това е напомняне.
Имам талант да прецаквам.
Но, както ни казват... приказките,
учете се от грешките…
Стани по-силен…
И продължавай да се бориш.
Къде отиваш?
На приключение.
Хей, хо.
Да тръгваме!
Проследихме трола и го загубихме в мъглата,
но ще се изясни тази вечер.
Около залез слънце...
Загубата на слънцето означава, че врагът може да се движи свободно.
Така че времето е от...
Времето е от съществено значение.
Ау-Гийди. Време е да изпробваме новите си играчки.
Всички са готови за 30. Изпълнение.
Крис? - Не.
Не съм ти казал какво... - Казах не.
Проверете отново разузнавателната информация.
Искам да сме във въздуха след 45 минути.
Разбрано. - Амир!
Радвам се да те видя отново.
Точно така. От Осло.
Разбира се, че си спомням. - Това е страхотно. Хей…
Да? - Последния път беше научен съветник.
Технически погледнато. Горе-долу.
Би било безотговорно за един майор да взема цивилни на мисия.
Хайде де. Майоре, ш-майоре, спрете с това.
Имаме трол, който се навърта наоколо. - Съжалявам, време е да тръгваме.
Като ви видя отново двамата заедно, стомахът ми се свива.
Не е съвсем идеално. - Разбрано.
Крис!
Дължиш го на баща ми!
Не е така.
Не намеквах, че ти…
Не, това прозвуча погрешно. Исках да кажа...
Животи бяха загубени и аз трябва да живея с това.
Обърках се,
имаше лоша преценка.
Сега няма да направя тази грешка.
Баща ми беше най-щастлив, когато почина онзи ден.
Дадохме му това.
Посветих живота си на това.
Моля те, Крис.
Добре. Но само...
Ще стоиш на заден план и ще правиш каквото ти кажа.
На едно мнение ли сме? - Да, абсолютно.
Тогава какъв е планът?
Новият военният хеликоптер SUNNA.
Изработена по поръчка конструкция за лов на тролове.
Оборудван с UV лампи, достатъчно мощни,
за да приготвят хрупкави пържени картофи.
СУНА... старонорвежки израз за „слънце“.
Супер. - Да, и ние така мислим.
И сега имаме… слаб, зъл,
машина за убиване на тролове!
Ох...
Надявам се, че си донесъл слънцезащитен крем.
Хей! Място за още един?
Имаш ли нещо против да се присъединя?
Имам чувството, че е моят трол.
Колкото повече, толкова по-весело.
Благодаря.
Никога не съм чувал майор да отива на подобна мисия. Нормално ли е?
Аз съм по-скоро от хората, които се
занимават с нещо. Знаеш каква е работата.
Всички на борда.
Той флиртува с мен, нали?
По-добре свикни.
Крис?
Обещай, че ще се върнеш със същия ръст и непокътнат, Андрофолус Максимус.
Хей… Сиги Старкраш…
Кълна се, че ще го направя.
Чуваш ли това?
Моята малка любов от звездния прах.
Исаксен! Вдигни си духа, ако ще идваш!
Не се опитвай да бъдеш герой, ясно?
Ти си Кларк Кент, не Супермен.
Ще се върна отново, преди да се усетиш!
Обичам те.
Дръж го отворено, нали?
Да! Харесва ми!
Ох, колко е сладко!
Майка ти тук ли е? - Млъкни, братле.
Помощ!
Амир, какво мислиш?
Изглежда купонът свърши, братле!
Изяжда ги!
Боже мой!
Тайдман! Седни сега.
Не се тревожи, добре съм.
Процедури за безопасност.
Готов за моята команда.
Винаги, когато си готов.
Нека бъде светлина.
И имаше…
Ура!
Влизаме!
Сега готвим.
Силно надясно.
Силно надясно!
Крис.
Дай пространство на трола.
Гори, бейби, гори!
Статус, Амир?
Амир?
Крис.
Беше чест за мен, братко.
Амир!
Крис?
Крис.
Кристофър?
Не прави нищо глупаво, става ли?
Майор Холм!
Моля, господине, мога да ви уверя,
Всичко е под наш контрол.
Включването на НАТО в този момент само би довело до...
Господин президент, опасявам се, че ще трябва да Ви се обадя по-късно.
Аллах да те благослови, Амир Ау-Гийди...
Брат ми.
Аз… не знаех, че са толкова безмилостни, ъъъ…
Машини за убиване.
Не всички са такива.
Добре?
Този се държи различно от трола отпреди три години.
Докладите, които прочетох, говореха за това
как е убивало както цивилни, така и войници.
Да, но тези доклади никога не казваха какво е искал.
За да се върна у дома.
„Дом“.
Да.
Мисля, че трябва да се постараеш малко повече
да не хуманизираш тези чудовища, става ли?
Ако е чудовище, то е заради човека.
Наша работа е. - Не сме му причинили никаква вреда.
Не ние, директно. Мъже, които са живели преди нас.
Не е като да си му помогнал с начина, по който си го
подтиквал и експериментирал върху него години наред.
Ще се погрижа да се извиня, когато го видя.
Можем ли да направим това?
Можем ли да общуваме с него?
Да. Ще използваме гласовете си на възрастни и ще му кажем да спре.
Имам представа за някой, който може.
Тук.
Ох!
Благодаря ти. Крис… Тофър.
Идвате ли?
Разбира се.
Не направи ли армията щателно претърсване
на този район преди три години?
Да.
Те със сигурност го направиха.
Малко по-наляво? Добре. Как ти се струва това?
Да.
Това ще свърши работа.
Мисля, че Одрун ще бъде много щастлив.
Ами, да говорим за ангела.
Ало? Чуваш ли ме? - Да, да, чувам те.
Ларс, скъпи, трябва да кажеш „здравей“, когато вдигаш телефона.
Да, знам. Ало?
Намерих тапета за спалнята. - Това е страхотно.
Има ли нещо друго, което трябва да взема, докато съм тук?
Не чувам нищо от това, което казваш.
Съжалявам, Соло се държи зле. Лае като луд. Какво става?
Има ли нещо друго, което трябва да взема, докато съм тук?
Ларс?
Ларс…
Ларс?
Ларс, само тапетът ни трябваше, нали?
Одрун… -Да.
Мисля, че ни трябва нещо повече от тапети, скъпа.
Много съжалявам за приятеля ти Амир.
Благодаря.
Може би не трябваше да го повдигам сега.
Съжалявам. Лош момент. - Не, всичко е наред.
Той беше…
Той беше мой брат
от друга майка.
Детствата ни бяха сходни. - Разбирам.
Нашите семейства бяха…
Трудно.
Не знам защо ти разказвам всичко това.
Не, освежаващо е.
Струва ми се сякаш
отдолу се крие наистина голямо сърце
тази... наистина готина, ъъъ, униформа.
Фуй…
Боже. Какво се случи тук?
Това е ловна яма.
Според легендата, те искали да се отърват от Краля на троловете,
така че те отвлякоха дете трол,
така че бащата щеше да го последва дотук.
Директно в смъртоносен капан.
Има издълбани символи.
Те са християнски символи.
Те са издълбани във всеки шип, за да нанесат повече щети на троловете.
Но Кралят на троловете оцеля в капана. Той избяга преди три години.
Но дали историята е истинска, въпросът остава.
Защо останките на заловеното дете трол никога не са били открити?
Стой неподвижно.
Остани там.
Не се паникьосвай.
Просто…
Опитай се да запазиш спокойствие, става ли?
Това е хиперприрода.
Шшт.
Шшт. Крис. - Уау.
Спуснете оръжието си.
Сложете го внимателно.
Не свети с лъч светлина в очите на трола.
Добре си.
Стойте неподвижно.
Търсих тук десетки пъти и не можах да намеря нищо.
Но не се чувстваше в безопасност. Наблюдаваше от тъмното.
Наистина ли...? - Да.
Той е син на Планинския крал.
Здравей, Красавице.
Нора Тидеман,
шепнещ тролове.
Как го направи?
Знам, че звучи шантаво, но аз… го усещам.
Чувствам го.
Това е мистерия.
Ела. Всичко е наред.
Не мисли.
Просто почувствай.
Здравей.
Как да те наричам?
Наричам го Красавика.
Красиво.
Удоволствие е.
Магическо.
И така…
Следващата част е трудна.
Има някой, с когото само ти можеш да говориш, така че…
Трябва да те помоля за услуга, а този е доста голям.
Този път е тяхната битка.
Тръгваме. Стартирай го.
Нора!
Бягай! - Стигни до птицата!
Хайде!
Бягай.
Хайде!
Продължавай да бягаш!
Върви, давай, давай!
Върви, давай, давай, давай, давай!
Силно надясно!
Чудя се…
Как разбра тайната
как да общувам с него?
Аз замълчах.
И започнах да слушам.
Наистина го изслушай.
Слушай със сърцето ми.
Убедих го да излезе навън.
Правил съм го веднъж преди.
Спомням си, че тогава беше много внимателен.
Той просто седеше там.
Той погледна нагоре към звездната нощ…
След това се върна в онази черна пещера.
Там се чувстваше в безопасност.
Пилигримите използвали този маршрут.
Какво каза?
Поклонението до Нидарос и извора Свети Олаф.
Вижте тук.
Ако следваш следите на трола, ще видиш, че той отива на север,
над Довре,
право към… Тронхайм.
Имаме пълен резервоар.
Добре е да тръгваме.
Какво става?
Тролът пътува на север.
Това е нещо.
Олаф не показа милост.
Ерата на троловете
беше свършило.
Това е нещо, за което баща ми говореше.
Ъм... Ъм... Той говореше за християнизацията на Норвегия
и клането на троловете.
И как Свети Олаф прогони троловете от страната завинаги.
В онези дни Нидарос е бил столицата.
Оттам Олаф управлявал страната.
Той иска отмъщение.
Естер Йохане Тилър. Добре дошли в Трондхайм.
Нора Тид... - Личи си, че си Тайдеман.
Ти си точен образ на покойния си баща.
Това комплимент ли е?
Тобиас беше интересен екземпляр.
Той беше голям кураж по партитата, това е сигурно.
„Рай, рай.“ Андреас Исаксен.
Ти си с останалата част от фънки групата.
Можем да правим това цял ден. Разходете се!
Катедралата Нидарос.
Построен приблизително между 1070 и 1300 г.
До Реформацията се е наричало Cor Norvegiae.
„Сърцето на Норвегия“.
Църквата управляваше страната оттук с желязна ръка.
Ами, сигурен съм, че не си дошъл за лекция.
Тук сме, за да намерим гробницата на Свети Олаф.
Това е всичко, което имаме.
Е, лудите ядки не паднаха твърде далеч от дървото.
Дисъруей!
Мислим, че тролът идва тук, за да си отмъсти на Свети Олаф.
Прочетох книгата ти.
Имаш теория, че останките на Олаф все още са някъде в катедралата, нали?
Хората винаги казват: „Мисли нестандартно.“
Но понякога отговорът се крие в кутията.
Понякога е като да те гледа право в целувката.
Заведи ни в тази твоя кутия.
Като всички красиви неща на този свят,
Долната част на катедралата Нидарос е по-малко ласкателна от външната ѝ част.
Дисъруей!
Какво, по дяволите, означава "Дисъруей"?
Това означава „Насам“, Исаксен.
Трябваше да знам.
Често съм се питал,
„Ако Олаф е бил толкова важен за Църквата,
Защо го криеш тук долу?
Да. Освен ако не са имали разногласия.
Олаф и Църквата.
Да. Защо би крил нещо, с което се гордееш?
Точно така.
Хората са бъркали и блъскали тук долу, докато не се побъркат.
И измисли нещо нелепо,
но непременно, надпреварете се.
Откъде трябва да започнем?
Същият символ от пещерата, нали?
Да.
Когато открих тази стая, настана истинска врява.
Всички си мислеха, че сме намерили гробницата.
Може би е бил тук известно време и след това са преместили тялото му?
Само Бог знае от кого или защо.
Може би е време да тръгваме?
Няма много повече за гледане.
Това е историята.
Поне това знаем досега.
Отдръпнете се. - Извинете.
Кълна се, че едва го докоснах. Мисля, че вече беше счупено.
Лесно се поправя.
Отстъпи настрани.
Съжалявам.
Копие в корема.
Това е…
Това са неговите рани. - Какво имаш предвид под „рани“?
Това е мястото, където Олаф е бил намушкан от Торе Хунд и бандата му.
По време на битката при Стиклестад.
Първо удар в бедрото.
След това копие в корема.
Последният…
Меч… във врата.
Трябва да има нещо, което можем да…
Ето… нека опитаме това.
Нора. Ето.
Да, първо… първо в бедрото.
След това, копие в корема.
Хвани.
И тогава, меч във врата.
Хей, хей, хей!
Ще ти помогна.
Добре.
Отговорът се крие в кутията.
Втренчвам се право в целувката.
Вижте цялата тази вода.
Може би това е изворът Олаф.
Добре. - Чакай!
Не можеш просто да нахлуеш и да го отвориш.
Това е Олаф Светият!
Искам да кажа, може би… може би.
Първо трябва да го отворим. - Олаф е.
Чувствам го.
Естер, разбирам.
Уважавам... уважението ви. Разбирам историческия характер на този момент.
Доколкото знаем, този гроб може да ни даде отговорите,
и вече времето ни изтича.
Да, добре, нека го направим.
Но…
Моля, уважавайте мъртвите, заради Църквата.
Естествено. Разбира се, че ще го направим.
Вижте моя крал.
Хей, хубавец.
Значи, тук ли си се крил?
Ти, стар негодник.
Ами, това е странно…
Какво не е наред? - Това е Безинг.
Мечът на Олаф.
Все още непокътнат, след толкова години.
Сребърно е.
Което всички знаем, че е безполезен материал за оръжия.
Твърде е меко.
Но все пак, като оставим всичко това настрана, няма да ръждяса.
Какво е това?
Внимавай. Не се притеснявай. - Добре.
Няма начин, това не може да бъде.
Време е да се обадя вкъщи.
Можеш ли да го задържиш неподвижно само за секунда?
Това е добре. И надолу.
Почти…
Разбрах.
Поздравления, току-що завършихте мисия и се качихте на ниво финален бос.
Виж.
„Троловете няма да бъдат прогонени от тази земя.“
Това променя всичко.
„За всички несправедливости, нанесени на йотуните, “
с настоящото им предоставяме техните…
„Дом“.
Йотунхаймен.
Затова той искаше да им даде дом.
Не да ги изкорени.
Това е причината. Убиха го заради това.
Църквата искаше да продължи да изкоренява троловете.
Това означава, че Олаф вече не е целта.
Той се насочва към гръбнака на нацията ни.
Всички сме ние.
Трагедия се разрази отново, след като
поредната атака на тролове шокира Норвегия.
След непотвърдени съобщения, вчера стана ясно
че ново гигантско чудовище е на свобода в страната
където Хемседал беше нападнат.
Видеоклипове на съществото се
разпространиха широко в социалните мрежи.
Ох, колко е сладко!
Препоръчва се преценка на зрителя.
Как е възможно едни и същи неща да се случват два пъти в една и съща държава?
Колко трола имат там?
Щом могат да фалшифицират кацане на Луната,
сигурно могат да фалшифицират и онзи трол.
Изображения от Норвегия показват разрушенията, причинени от чудовището.
Нещастна двойка в Леся е разрушила къщата си
от трол за втори път.
Има съобщения за загинали хора…
както военни, така и цивилни. Просто ужасно.
Последните наблюдения показват, че…
чудовище по пътя към един от най-големите градове на Норвегия.
Тронхайм е бил нашата столица преди хиляда години.
Свидетели ли сме на опит на крал на тролове да си върне трона?
Норвежката армия досега не е успяла в опитите си да спре съществото.
Инцидентът предизвика международен отзвук.
Ако това е заплаха за родината,
ще поемем контрол над ситуацията.
Дали страната Норвегия е на път да се срине назад?
В Тъмните векове?
Сюрреалистичните събития през последните 24 часа ни шокираха всички.
Трябва да се изправим пред реалността и ние…
Че Трондхайм е загубен.
Министър-председател!
Каква е настоящата стратегия?
В момента правим всичко възможно, за да евакуираме жителите на Трондхайм.
Каква е стратегията след Тронхайм?
Това… …
Ще се спра на това по-късно. Благодаря.
Изчерпахме възможностите си.
Целта проби редиците ни и ще пристигне в Тронхайм след два часа, майор.
Разположихме сили, за да евакуираме колкото се може повече хора.
Махай се оттам. - Разбрано.
Не можем да си тръгнем сега.
Няма начин. Не мога да тръгна още.
Добре, но Крис, ако ти…
Ако се махнем сега, няма да мога да спя през
нощта. Не можем да позволим това да се случи.
Няма никакъв шанс.
Хора…
Добри хора, пожертвали са живота си.
Съпротивляваме се в тяхна памет.
Добре. - Брой ме.
Андреас…
Ти… може би трябва…
Да, имаш семейство, за което да мислиш.
Ето защо не мога да отида.
Ако Тронхайм падне…
Няма да спре дотук.
Аз оставам.
Ами аз живея тук.
Добре, но имаме ли план?
Куршумите и ракетите нямат ефект.
Църковните камбани са ефективни до известна степен.
Това… - Знаем ли какво е направил Олаф тогава?
Какви оръжия са били използвани? Освен слънчева светлина, разбира се.
Пърдене.
Сребърният меч?
Ще свърши ли работа среброто?
Предполагам. Предполагам, че в среброто е вложена магия.
Единственото магическо нещо на среброто е, че не корозира.
Може да издържи на вода. - Точно така.
Сигурни ли сме, че е среброто?
Не ме гледай. Не следя нищо от това.
Светена вода. - Да.
Това е използвал Олаф на меча. Като детската песничка.
Добре, трябва да кажа, първо, че това е лудост.
И второ, няма достатъчно вода в тази птича вана за тази операция.
Какво правим?
Ами…
Вие шегувате ли се сега?
Вътре в тази гробница открихме един от най-митичните извори в света.
Това е сигурно. - Изворът на Олаф.
Имаме боеприпаси. - Имаме нужда от хора.
Играта е започната.
Тронхайм е евакуиран!
Всички в автобусите!
Тук горе!
Хора от Трондхайм!
Буря бушува в покрайнините на града.
Разбирам колко лесно е да се бяга.
Обещавам ти, слънцето, което залязва над всички нас тази вечер...
Добре, точно зад ъгъла се крие психо-трол.
Нямаме време за губене, а планът ни е безумен!
Кой ще се бие с нас?
Точно тук! Паднах!
За Тронхайм!
Страхотно, много ти благодаря.
Перфектно!
Страхотна работа, момчета!
Побързай! Тръгвай!
Добре, всички! Врагът се движи!
Поддържай темпото! По-бързо, по-бързо!
Да, Сиги.
Обещавам, те ме сложиха на… камбана.
Нека ти се обадя после, става ли? - Добре.
И така, какво е твоето мнение... за вярата?
Когато майка ми почина, си помислих, че ако можех.
Ако повярвах достатъчно силно във всичко
това, тя щеше да ме наблюдава оттам горе.
Но… не можеш да го накараш.
Трябва да позволиш на вярата да се случи. Така че…
Вярвам, че тя наблюдава.
Аз също имам вяра в теб и твоя план.
Въпреки че си малко луд.
Заедно сме, защото ти си нашият капитан.
Наистина е заради теб.
Ами ако се провалим?
Винаги е по-добре да следваш сърцето си и да се
провалиш, отколкото да вървиш против убежденията си.
Да.
Ще бъдеш страхотен татко.
Надявам се, че си прав.
Трябва да работи.
Няма план Б, нали?
Изглежда, че би ти дошла шепа Дзен.
Какво?
Поръчах последната ви книга и я прочетох.
Беше истинска забава. Трябва да напишеш още една.
Опасявам се, че никой не е фен на продълженията.
Това са пълни глупости.
Всеки обича добро продължение.
9-8, чакай моята команда.
Разбрано, майоре.
Добре, готови сме.
Исаксен, добре, време е за шоу. Давай.
Ангажирайте се! - Хайде да звъннем на тези камбанки.
9-8, откриване на огън!
Върви, давай, давай!
Има ефект. Той е наранен.
Хайде!
Исаксен! Статус?
Боже! Бягай!
Върви, върви!
9-8, отстъпление!
Махай се оттам. Оттегли се сега!
Ела и го вземи.
Боже мой, работи.
Или не.
Хайде да се отдръпнем сега.
Отдръпнете се сега!
Бягай!
Исаксен! Отстъпи назад!
Красиво…
Чудовищно пюре.
Нора! - Той го убива!
Оръжията ни нямат ефект. Кожата му е бронирана.
Вътрешността му е уязвима.
То има вътрешна екосистема. Сърце изпомпва всичко през тялото.
Ако можем да вкараме вода в системата, така че
тя да се разпространи, можем да го убием отвътре.
Как да направим това?
Имам идея. Ако разположим хеликоптера точно върху него,
Можем да пуснем бомбата директно в устата му!
Исаксен, гледал си твърде много филми.
Колко... колко бомби има?
Това е последният.
Каквото и да правим, правим го сега! - Да.
Спря го, става ли?
Крис! Трябва ми пилот!
Просто любопитен,
Какво си го накарал да погледне нагоре и да отвори уста?
Хайде да се качим горе и ще импровизирам план.
Чудесна идея.
Изглеждаш самотен тук долу. - Колкото повече, толкова по-весело.
Не!
Ето го и детонатора!
Казах, че току-що загубихме детонатора!
Трябва да сваля хеликоптера.
Исаксен! Единственият начин да го взривим сега е ръчно!
Как го правиш? Кажи ми как да го направя ръчно.
Трябва ти експлозив. Нещо подобно би свършило работа.
Ръчна граната.
Проблемът е, че щифтът трябва да бъде издърпан
точно преди бомбата да влезе в устата му.
И така... някой трябва да скочи с бомбата
и да издърпаме щифта по пътя надолу?
Да!
Не.
Не, не!
Заведи ни на позиция.
Исак.
Време е да тръгваме.
Нора? - Не!
Нора! Бягай!
Никога!
Крис, сега или никога!
Това нещо... то няма да спре дотук!
От нас зависи!
Нора!
Сиги!
Андреас. - Здравей, скъпи.
Отидохте на странична мисия?
Не, не, както казва Спок.
„Нуждите на мнозина….“
Кажи ми, че се шегуваш.
На позиция сме.
Какво… какво правиш?
„Нуждите на мнозина…“
„…надделяват над нуждите на малцина.“
Моля те, Сиги, разкажи на нашето малко чудо
че татко беше...
Този татко…
Че татко беше…
Супермен.
Но това не свършва дотук.
Не, тази приказка едва сега започва.
Защото, когато нещо падне…
Може да се издигне отново.
И когато загубим някого…
Заражда се нов живот.
Да. Малката Ухура.
Изковават се нови облигации…
Кралицата на сърцата. - Старите стават по-силни.
Дори и в най-мрачните времена…
Има надежда.
Надежда…
един ден да намери семейството си.
И една надежда
да намери пътя си обратно.
Обратно на място, където човек може да се чувства свободен.
Място, където да се обадите…
Дом.
Тази линия сигурна ли е?
Добре.
Имам страхотни новини, генерале.
Екземплярът, който успях да спася
има…
Разработено.
Ами, не изглежда кой знае какво в момента,
но…
Просто… дай му малко време.