Лондонският престъпен подземен свят е контролиран
от двама от най-лошите гангстери, които някога бихте могли да срещнете.
Г-жа Вайн може да изглежда като възпитана и прилична личност,
но тя управлява империята си с желязна ръка.
Събуди момчетата.
Вълнувам се, госпожо.
А Фрейзър Махони, ами, изглежда такъв, какъвто е.
Наистина ужасен негодник.
Приятел, кажи нещо подобно в обсега на ушите ми
и ще ти отрежа шибания език и ще ти го набутам в задника.
За да влоши нещата, има нова група, която причинява хаос.
Уличната банда Мушка се разраства
и се заяждат.
Дори ченгетата не смеят да се доближат до територията на Мушка
без сериозно подкрепление.
- Моля те, не ме убивай. - Умри, прасе!
Полицията се опита да наложи първия полицейски час в историята на Лондон,
но това не се прие много добре.
Напрежението достигна точка на кипене
и престъпният подземен свят на Източен Лондон е на ръба на всеобща война.
И аз съм на път да се озова точно по средата на това.
Едуард, всичко, което искам да направиш, е какво?
Стой на мястото си, гледай колата, дръж я запалена.
Можеш да ми се довериш, нали? Обещавам.
Не, знам.
- Три... - Две...
Тук са бижутата на Вайн.
Имам уговорена среща за оглед на пръстен с диаманд.
Говорите ли английски?
Шибан джакпот!
Пуснете ме, или ще престя бизнесът си на друго място.
Очаквате някого?
Сигурно е тази рускиня,
която има уговорена среща да си купи пръстен.
Все пак е половин час по-рано.
Тя сама ли е?
Да.
Пусни я вътре.
Можете да влезете.
Отворете... вратата...
Отворете вратата, моля!
- За бога! - Не може ли просто да бутне вратата?
- Готов ли си? - Тръгвай.
Копеле.
По дяволите! Виж колко е голямо това лошо момче.
Мамка му. Мамка му.
Говори само английски, защото нямам никаква представа какво говориш.
Привет.
Хвърли шибания пистолет.
- Две секунди. - Какво?
- Всички долу на пода! - Трябва ми подкрепление... веднага!
- Не можеш да паркираш тук, приятел. - Дай ми само секунда, приятел, става ли?
Ставай, ей там.
Застани в ъгъла. Падни на колене. Върви. Огледай се.
Ако знаеше кой е собственикът на това място нямаше да си тук. Ти си луда!
Премести го или ще сложа скоба.
Казах, че само ми дай една шибана минутка!
Добре ли си, приятел?
Отвори го.
Зарядите са поставени.
Дръжте главите си надолу и никой няма да пострада.
Обърнете се с лице към стената.
Съжалявам, скъпа.
Непослушник.
Дива котка!
- Добре ли си? - 100 хиляди и голяма торба с диаманти.
Благодаря Ви много, г-жо Вайн.
Никой да се не обръща, иначе ще го отнесе.
Най-накрая, по дяволите!
С всички тези диаманти, ще проработи.
Роман, трябва да се получи, по дяволите.
ДИВА КОТКА
10 години преди обира
Боже мой, това е талант.
Можеш просто да презареждаш ей така. Едно след друго. Страхотно е.
- Защо, искаш отново ли? - Можеш ли отново?
Мога ли да те попитам нещо?
Мислил ли си изобщо за това?
Искаш да поговорим за промяната на живота ни сега ли?
Обзалагам се, че искаш семейство.
- Ние сме семейство. - Знам, че сме семейство, просто...
Ако сме на два напълно различни пътя, аз... аз трябва да знам.
И как мислиш, че брат ти ще се справи с попълнението в семейството?
Представи си какъв щеше да е, ако имахме дете.
О, не го прави заради него.
Знаеш ли, имам...
Брат с параноична личност, както и да го наричат тази седмица.
И аз съм му по-голямата сестра.
Значи аз съм отговорна за него.
Ако бях по-смела или...
Да му бях помогнала по-рано, тогава може би нямаше да е толкова...
- Какъв е той, по дяволите? - Чуй ме.
Колко пъти трябва да ти казвам, че не е твоя вината.
Трябва да намериш начин... да се освободиш от тази шибана вина.
Роман, никога не съм те лъгала за това коя съм или какво искам.
Или сега, или никога.
Защото пътят ми свършва.
Не знам дали мога да доведа дете на този свят.
Работата, която вършим, е ужасно опасна. Ами ако не съм наоколо?
Ами ако не мога да бъда там, за да бъда баща?
Е, тогава ще се откажем, ще се махнем.
Ада, нашата работа е това, което сме ние.
О, мамка му. Не, не е. Това правим ние.
Това означава ли, че всеки път, когато си тук с мен,
че умът ти е просто някъде другаде?
Обичам да съм с теб. Красиво е. Тихо е.
Забавляваме се, аз и ти.
Тогава защо просто не можем да се забавляваме повече? По-тихо ли?
В крайна сметка, Ада, тази тишина ще стане толкова оглушителна,
че ще ми потече кръв от ушите.
Аз... не знам как да отговоря на това.
- Просто... - Върви.
10 дни преди обира
Толкова е приятелски настроен. Как се казва?
- Попи. Тя е момиче. - Попи, прекрасна е.
- Роман? - Шегуваш ли се?
Колко време... Мина толкова време.
Години! Не мога да повярвам, че си ти.
Какво изобщо правиш тук?
Работя като частен охранител
с Къртис, всъщност.
И кой може би си ти, ангелче?
Това е Шарлот.
Шарлот, това е приятелят на мама, Роман.
Работехме заедно.
Роман, за когото говориш постоянно ли?
Да, така е!
Тя казва, че приличаш на Пауър Рейнджър.
- О, така ли? - Да.
Радвам се, че те срещнах Шарлот.
Виждам, че и двамата сме усвоили ново умение.
Няма венчална халка, виждам.
Тогава веднага започвам с големите въпроси.
Просто... чудя се дали някой ще има нещо против да те поканя на вечеря довечера.
Не мога да изляза тази вечер, съжалявам.
Но...
Ако искаш да се присъединиш към мен и Шарлот на пилешки хапки...
Пилешки хапки ли?
Ъъъ... Пилешките хапки са ми любимата храна.
- Ти си Човекът с Пилешките Хапки. - Така ме наричат.
Е, направи добър избор . Защото са с форма на динозаври.
Какво невероятно дете. - Изглежда по-умно и по-силно от майка си.
А какво ще кажеш за татко? Не е ли наоколо?
- Няма да пропуснеш, нали ? - Просто от любопитство.
Да кажем, че съм ужасен съдия на характерите.
Е, ужасният ти съдник на характерите е добър знак за мен.
Хей, хей, хей, спокойно, войниче. Това е малко бързо за мен.
Да, госпожо.
- Колко време си в града, все пак? - Още няколко седмици.
Точно така. Да.
Ами... предполагам, че трябва да тръгвам тогава.
Да, да.
- Благодаря за вечерята. - Разбира се.
И за това, че ми позволи да прекарам време с Шарлот.
- Да. - Наистина ми хареса.
Радвам се.
О, Роман.
Палтото.
- Радвам се, че те видях. - Да, и аз теб.
10 часа преди обира
Погледни я.
Виж я!
Махни я оттук.
Виж по-малкия си брат, Ада.
Малкото ти момиченце идва с мен, Ада.
Фрейзър Махони ти подарява един ден.
6 сутринта утре. Кафенето на цветарския пазар на Кайлаш.
Донеси половин милион в брой.
Ако закъснееш... Наистина не искаш да закъсняваш.
Много съжалявам.
- Какво, по дяволите? - Ада, прецаках се.
- Прецаках се. - Какво направи?
Прецаках се, Ада, моля те, трябва да ми повярваш, аз
Нямах представа, че ти и Шарлот ще се замесите в това.
- Защо Шарлот? - Защото си ми сестра.
Не мога да платя парите, които дължа!
- Ами и аз ги нямам. - Ада, те знаят.
Те знаят каква си.
Те знаят за твоя опит в специалните части.
И мислят, че с теб,
имам някакъв шанс да взема парите.
Аз не... Не знаех. Не знаех, по дяволите!
Ада. Радвам се, че се обади. Мислех за теб.
- Отвлякоха Шарлот. - Какво?
Чакай малко. За какво говориш? Кой?
- Можеш ли да дойдеш? - Идвам.
Донеси оръжия, Роман.
Донеси шибан арсенал.
- Ела тук. - О, Боже.
Ще се погрижим за това, ясно?
Каквото и да е, ще го оправим.
Донесох подкрепление.
Къртис!
Дължник съм ти, Ада.
Тук съм, за да ти върна услугата.
ПЛАНЪТ
Всички сте чували за тази война, която назрява между Махони и г-жа Вайн.
Двама най-големи гангстери в Лондон се борят за мястото номер едно.
Само една искра е нужна и ще има фойерверки.
Точно така, така че ако превземем бижутерския магазин на Вайн,
ще го направим да изглежда сякаш е бил Махони...
Те ще бъдат заети да водят война, а не да ни търсят.
Сигурни ли сме изобщо, че ще има достатъчно в сейфа?
Имам човек вътре, който е доста убеден,
достатъчно, за да ни даде тази информация и да рискува живота си.
Съжалявам, как, по дяволите, ще се справим.
Г-жа Вайн да повярва, че Махони я е ограбил?
Сиа.
Информацията е нейната валута.
И тя е най-довереният източник на информация в Лондон.
Ако успеем да убедим Сиа, планът ни ще проработи.
Сиа те мрази, по дяволите!
Добре де, сложно е.
След това се виждаме Финли
и ние обръщаме бижутата в пари.
След това ще използваме парите , за да платим на Махони...
И да си върнем Шарлот.
Всичко това до 6 сутринта, ще бъде напрегнато.
Финли ни е дал време и място.
Муле Естейтс.
Луд ли си, човече? Няма да ходя там.
Ти, шибан идиот.
Наистина ли мислиш, че ще дойдеш с нас?
Ти си шибан идиот...
- Къртис! - Погледни ме. Погледни ме.
Те вече са прибрали детето ми.
Не мога да рискувам да позволя нещо да ти се случи.
Те имат Шарлот само заради мен.
Аз те въвлякох в тази каша и ще рискувам живота си, за да я измъкна оттам.
Знам, че би го направил.
Привет.
Всички долу на пода!
Минута!
Ще се получи.
10 минути след обира
Финли каза
да му се обадя от стационарен телефон
в територията на Мушка.
Има телефонен автомат зад ъгъла.
По дяволите. Ториторията на Мушка.
Защо, по дяволите, някой би искал да се среща тук?
Финли харесва мястото, защото ченгетата го мразят.
Все още ли приема само стационарни разговори?
Трябва да е стационарен телефон. Трябва да е в следващите 20 минути.
Ако закъснеем, сделката отпада.
- Какво, по дяволите? - Кой, по дяволите, е това?
Помощ! Помощ!
Едуард, защо има тип в багажника?
Идиот такъв. Какво ти става?
Не е голяма работа, по дяволите!
Хей, какво, по дяволите , каза, човече?
Хей, вие наистина се прецакахте яко, разбирате ли?
- Инцидент е, ясно? Просто се успокой. - Шибан американец!
Роман, човече. Изгубихте се, нали, братле?
Какво, ударила си си главата при катастрофата ли, кучко? Аз ли съм виновен?
- Това наистина боли. - Мислиш ли, че приличам на шибан доктор ли?
Не, мисля, че приличаш на кучка, която живее с майка си.
И може да ти е необходим лекар.
Какво става, пич?
Хей, братле, имат сериозни играчки.
Дръпнете се по дяволите. Хайде , двамата.
Хвърли ножа, скъпи.
Знаеш, че не си единствената тук с оръжие.
Аз съм единствената в този разговор, нали?
Казах ти, отдръпни се, по дяволите. И ти, скъпи.
Хайде, голям човек.
Хей, Рико, майната му на това.
Хайде да се махаме, а?
Ще се видим.
Хайде. Върви на майната си.
Хей, не се настанявай удобно, става ли?
Хайде, трябва да се махаме оттук . Ще се върнат.
Можеш да се разкараш и всичко останало.
Трябва да измъкнем този паркинг тип от багажника.
Ще спреш ли да риташ багажника, моля те?
Не искаш да правиш това. Вътре има експлозиви.
Какво, по дяволите, правиш, Ада? Трябва да се събудиш!
Събуди се!
Ада!
О, Боже.
Едуард? Не, не, не. Кървиш. Ранен ли си?
Не, аз... добре съм. Ти добре ли си?
Добре съм. Добре съм...
- Човекът от пътното... - Не, не е.
Виж, трябва да тръгваме веднага.
Божичко, убихме невинен човек.
Ами, съжалявам. Не знаех какво друго да направя.
Не можем да мислим за това сега. Трябва да се съсредоточим върху Шарлот.
Тогава защо, по дяволите, този тип беше в багажника ни?
- Той беше полицай. - Да, разбрах това.
Защо, по дяволите, беше там, глупак такъв?
Моля те, опитай се да се успокоиш, Къртис.
Ами, той искаше да преместя колата.
Значи го сложи в нашия багажник?
Какво, предпочиташ да бях преместил шибаната кола?!
Предпочитам да беше премахнал експлозивите, които монтирахме
да подпалят колата след обира, вместо да поставят пътна забрана
- 6 часа. - Какво?
Мушки. Изглежда чакат подкрепление.
Не можем да открием огън. Ще ни нападне цяла армия за нула време.
- Къде е този телефонен автомат? - Точно тук горе.
- Всичко е наред, Ед. Спокойно. - Да, опитвам се да запазя спокойствие.
- Твърде късно е. Прикрийте се! - Вкарайте го вътре.
Качи се горе, Ед. Хайде, хайде.
Давай!
Трябва да има път към другата страна.
Тогава можем да вземем кола.
- 98. - 98.
Момчета, те влизат.
Къртис, вземи брат ми. Намери изход.
- Вземи кола, веднага. - Трябва ни огнева мощ.
Това е заповед.
- Да, госпожо. - Почти излизам! Движа се!
Да тръгваме.
Премествам се!
Това е полицията. Ченгетата се бият с Мушкас.
Сега е време да се махаме.
По петите ти съм. Върви.
Ето тук, на тази стена. Чакай тук. Не мърдай, по дяволите.
О, мамка му, не си усещам ръцете.
- Просто се успокой. - Опитвам се, опитвам се, опитвам се.
Опитвам се, опитвам се.
Успокой се. Дишай дълбоко.
О, не, не, не, не. Роман, Роман, Роман!
Не, не, не.
Къде си ранен?
- Само моите чувства. - По дяволите!
Ужасно ме уплаши.
Чакаше да го направиш, нали?
Нямам търпението на Роман с теб.
- Тук съм... - Защото Ада ти спаси живота.
И сега тя ти е дала шибана заповед и ти трябва да я изпълниш.
Ако някой има право да се изплаши до смърт в момента, това не си ти, приятел!
- Не мога да дишам. Ти не разбираш. - Не, не разбираш.
Имаш ли някаква представа какво ще направи Махони на Шарлот?
- Добре, Къртис, остави го , мамка му.
Хайде, продължаваме.
- Не мога да дишам! Не мога да дишам... - Можеш да дишаш.
Това, което чувстваш, е илюзия.
Къде ще отидем?
- Църковният двор. - Точно така.
Трябва да вървим.
Не можем да го оставим така.
Виж ме. Хайде, приятел.
Имаш котвата.
Докосни я. Дръж я здраво в ръката си.
- Боже! - Слушай,
той няма да отговори, ако се отнасяш с него така.
Той трябва да се стегне като мъж,
да осъзнае какво е направил.
Ще имаме огромен шибан проблем,
ако не го оставиш на мира.
Не би казал това на войник с посттравматично стресово разстройство, нали?
- Какво, по дяволите, не е наред с теб? - Нищо.
Тя ме застреля.
Ами тези шибани следи.
Хей, не трябва ли да се обадим на онзи човек, който ремонтира огради?
О, Боже мой. Имаме осем минути да се обадим на Финли.
Имам приятел в района. Той е само на няколко минути път с кола.
Трябва да тръгваме. Веднага.
- Нано! Нано! - Какво има?
Още един кошмар?
Кейдън, виж Нана.
Какво казах?
- Хайде, скъпи. - Няма нужда да се страхувам.
Това е добро момче.
Сега, г-н Тайни ще се погрижи за теб.
И ако имаш нужда от мен, знаеш, че г-н Дженсън е точно пред вратата.
Само викай, Нана ще дотича.
А сега, върни се да спиш.
Сладки сънища.
Благодаря Ви, г-н Дженсън.
Район в Източен Лондон, известен с високото ниво на бандитска активност
се спуска във военната зона.
Въоръжени полицейски служители за реагиране наводняват района,
но изглежда не успяват да овладеят ситуацията.
Съобщава се, че
въоръжени полицаи и членове на банди са в престрелка.
- Какво се е случило? - Умират от страх, г-жо Вайн.
Буквално.
Дори не съм ги удрял с ток.
Господа, искрено се извинявам за прекъсването.
Сега, помогнете ми да разбера.
Опитвате се да ме убедите
че трима крадци са ви хванали напълно неподготвени
точно в деня, в който случайно
имах бижута на стойност над 2 милиона паунда в сейфа си.
Те бяха достатъчно умни , за да взривят шкафовете
защото знаеха, че по този начин полицията ще бъде предупредена
и ще трябва да прекарам часове, занимавайки се със закона
преди да съсредоточа цялото си внимание върху тях
достатъчно дръзки , за да ме ограбят.
Това адекватно обобщение ли е?
Г-жо Вайн, моля ви, кълна се в живота си.
Не знам кой ви е направил това или какво...
Искам да подчертая необходимостта от честност.
Вярвам, че смисълът е изложен.
Кълна се, че нямам нищо общо с това. Ако някой е замесен, това е Брейди.
Брейди изглежда не е съгласен.
Моля ви, ако знаех нещо, щях да ви кажа.
Моля те. Не, моля те. Моля те! Моля те!
Искрено се надявам теорията му да е била вярна.
Съжалявам. Бях в армията с Роман Кътър.
Той е този, който нахлу в магазина ти. Бях отчаян.
Не знаех нищо за диамантите на стойност 2 милиона. Нито пък Кътър.
Но ако ме пуснеш да си тръгна, ще ти го донеса на поднос.
Изпрати някого да види Финли, купувачът.
Разбира се, госпожо. Но ако Роман Кътър работи самостоятелно,
Искам да кажа, наистина ли мислиш, че ще се опита да продаде бижутата ти на местно ниво?
Не искам да мисля, Лени. Искам да знам.
Това е много кратък списък от купувачи с честотна лента за такава транзакция.
- Финли е най-отгоре. - Да, госпожо.
Брейди, скъпи мой, защо не започнеш, като ме просветлиш?
Кой точно е Роман?
Кътър беше част от Международно звено за специални операции.
Елитни сили. Напоследък се занимава с нелегални неща.
- Имаш ли начин да се свържеш с него? - Не, той е изчезнал.
Той каза, че ще се свърже с мен, за да ми каже откъде мога да си взема дела след няколко дни.
Но вижте, мога да го намеря за вас, госпожо. Мога да го убия за вас.
Явно не си подходящ за човека, когото описа.
Не, мога да го намеря . Не, чакай, не!
Намерете г-н Кътър.
Искам той да седи треперещ пред мен
преди изгрев слънце.
Да, госпожо.
Сблъсък между бандата от улица Мушка
и Столичната полиция премина в бунт,
който се разпространява из Източен Лондон.
Смята се, че бунтът е започнал през последния час,
когато е имало престрелка между въоръжени полицаи
и бандата Мушка.
Полицията мобилизира подкрепления за спешни случаи,
но на местните жители се препоръчва да си останат по домовете...
- По дяволите! - Докато ситуацията не бъде овладяна... .
Надяваме се да докараме нашия новинарски хеликоптер
достатъчно близо, за да се потвърдят докладите.
Това шибано нещо едва не кацна в хола ми.
- Членове на улични банди - и Столичната полиция. -
Напрежението в лондонското Сити...
Мамка му! Мамка му...
Ники?
О, слава Богу. Къртис!
- По дяволите, човече? - Все още ли имаш този стационарен телефон?
Да, и теб те харесвам, братле. От известно време не.
Извинете, кои са тези... Здравейте!
- Не. Не. - Добре. Не е мой тип така или иначе.
Просто ми трябва нещо солидно тази вечер.
Участваш ли в тази лудост?
Войни с полицията, бандите, колите, пожарите, оръжията. Шибан парижанин, братле.
- Наистина ми трябва този стационарен телефон. - Жалко, че не се обади.
Ти ме стресна. Мислех , че е моят откачен съсед
от долния етаж.
Съжалявам, приятел, но имам само мобилен. Нямам номера ти запазен.
Ами тогава защо не се обади на този тип, който се размина с теб?
Той приема само стационарни разговори.
Какъв средновековен телефон приема само стационарни разговори?
Моля те, не, Къртис. Не ми казвай, че е съмнителен.
Повярвай ми. Той е готин. Просто се отпусни. Нека направим нашето...
Роман Кътър. Имам нещо, което бих искал да осребря.
Съжалявам, Финли, имахме малка пречка.
- Започваме след 30 минути. - Това не ми дава достатъчно време да стигна до клуба на Сиа.
- Не можем да диктуваме времето на Финли. - Извинете, за какво е всичко това?
Аз ще се заема с Финли, а ти иди при Сия.
Няма начин, по дяволите. Трябва да съм там.
- Роман, имаме проблем. - Ада, аз ще се справя. Повярвай ми.
Моля, някой да ми обясни какво, по дяволите, става тук.
- Роман. - Какво?
Детонаторът в багажника на колата
се взриви
заедно с човекът от паркинга.
- Взривил си някой от паркинга? - Да, наистина.
Едуард, за бога!
Боже!
Моят човек размахва пистолет в мен.
Имам съседи, човече.
- Има група в WhatsApp и... - Хей, хей. Мамка му.
Хей, хей, хей, хей, хей.
- Какво, по дяволите, правиш? - Това моят пистолет ли е?
Ти каза, че мога да ти се доверя. Успокой се, мамка му.
- Дай ми пистолета. - Държи се като глупак.
- Държиш се като шибан глупак. - Държиш се като глупак.
Не пипай пистолета ми.
- Можеш ли да извадиш фитила от задника си? - Детонатор?
Имаме достатъчно C-4, останал от обира.
- Но загубихме детонатора. - Може би.
Трябва да направя няколко обаждания. Ще ми струва скъпо.
Ами доставката му?
- Не, не, спри. - Това обичайно ли е?
- Също така... - Искаш да гледам хлапето ли?
Ами, да го водя някъде точно сега...
- Лоша идея. - Да, и не мога да го заведа у Сиа.
- Ще видя дали мога да го оставя. - Какво да оставя?
Пица? О, не. Нека рискувам.
И предполагам, че е нещо малко по-палаво.
- Чакай, просто трябва да се отпуснеш. - Да се отпусна ли?
Ти си адски възмутителен. Това никога няма да проработи.
Аз разпусках.
Гледах „Апокалипсис Лондон“ по телевизията.
Трябва да остана тук няколко часа. Няма нищо особено.
- Само ти обаче, нали? - Ами аз и...
- Ти и Шантави Туунз? - Хей!
Имам много сериозно разстройство на личността,
което е причинено от стресови ситуации, нали?
О, добре, това ме успокои.
Защото няма нищо шибано стресиращо в тази ситуация, нали?
Не, майната му на това.
Вие всички можете да се махнете
от дома ми сега.
Пет хиляди, ето.
Чай, кафе?
Не го оставяй да лежи някъде, братле.
Да, ще подредя
преди да дойде проклетата ми прислужница.
Точно както каза.
Ако г-жа Вайн вярва, че Махони е взел бижутата и,
тя ще започне война с Махони и ние ще сме свободни у дома.
И ти си единствената, която може да убеди Сиа, че това се е случило.
- Не мога да занеса оръжие при Сиа. - Дай го тук.
Ще се срещна с Финли и ще обменя бижутата в пари.
Довери ми се.
- Едуард? - Няма да направя нищо.
- Добре? - Бъди добро момче.
Той се държи като шибан идиот, все пак.
Защо го прегръща, сякаш никога няма да се видят?
Млъкни за секунда, става ли, приятел?
Да млъкна за секунда, нали? Аз съм в моята къща.
Грубо!
- 98. - 98.
90, шибаните 8.
Добре, значи кой от вас , приятелчета, ще ми обясни
Какво, по дяволите, става тук?
Внимание...
Роман.
- Ако не те видя отново... - За какво говориш?
Ще се видим след 90 минути.
Инструктирано е незабавно да напуснете района.
Неспазването може да доведе до арест.
Тук е полицията. Присъствате на незаконен митинг.
Моля, приберете се вкъщи. Обажда се Столичното полицейско управление.
Заповядано ви е незабавно да напуснете района.
Не ме интересува на колко години си.
Ще те фрасна те по носа,
ако продължаваш да ми дрънкаш глупости.
Здравей. Хей!
Какво прави едно хубаво момиче като теб само навън?
Изгубила се е.
Нека те закарам до вкъщи.
- Нямам шибано време за това.
Хей, къде отиваш? Ела, ела, ела. Ой!
Скъпа! О, скъпа, о, скъпа, о, скъпа.
- Успокой се, скъпа. - Не беше много умно да слизаш тук долу.
Скъпа, къде отиваш?
Покажи ни циците си, мила.
Добре, избрали сте грешните цици, момчета. Първо и последно предупреждение.
Звучи сякаш харесва грубо.
Нямаш си и най-малка представа.
Имаш дух и мръсна уста, а?
Може би трябва да те науча да бъдеш истинска дама.
- Искам да кажа, обичам да уча нови неща. - О, да?
Предупредих те.
Да?
Шибани идиоти.
Получих съобщението ти. Какво, по дяволите, става?
Седни.
Не, няма да седна, Рубен.
Какво, по дяволите, си играеш, Едуард?
Не... просто се разкайвам , Къртис.
Опитвам се да разкажа историята си , а теб те нямаше, ясно?
Виж, ние въвлякохме Галоуей в тази лудост.
Най-малкото, което можем да направим, е да му кажем какво става.
Да, той е прав. Заслужавам да знам какво става.
Опитвам се да направя важен телефонен разговор.
По дяволите!
Кой се е изпикал в салатата му?
Аз съм просто шофьор на куриер. Не знам нищо.
Не виждам нищо. Държа главата си наведена. Такава е работата.
Мислиш ли, че тези глупости ще те измъкнат от това?
Ти беше този, който каза, че никой няма да разбере
ако опитаме малко.
Еми, някой е разбрал.
Рубен, за кого, по дяволите, работим?
Фрейзър Махони.
Фрейзър, шибаният Махони! Бъзикаш ли се, братле?
- Как изобщо си се появил на радара му? - Нямах представа, по дяволите.
Какъв е този тип, който доставя глупости на хора, които не познават,
след което ги краде?
Майната ти, нямаш право да ме съдиш
от твоя скапан кожен диван.
Стига толкова за тези шибани дивани.
Успокой се, мамка му!
Мамка му.
Добре, просто ще върнем парите на Махони с малка лихва.
Няма проблем.
- Страхувам се, че не можем да направим това. - Защо, не по дяволите?
Няма ги.
Искам да кажа, бяха само няколко хиляди, човече. Ще свършим няколко задачи. Всичко ще бъде наред.
Колко пари дължиш, Рубен?
Знаеш ли онези пристъпи на тревожност , които получавах, когато бях дете, Рубен?
Ами, имам чувството, че го предизвикваш.
Значи трябва да ми кажеш колко пари дължиш.
400 000 плюс лихва.
Това е шибано число. Прецака ни.
Съжалявам, Еди. Не знаех, че това ще се случи.
Но аз дори не взех толкова много пари, по дяволите!
Дори не си бил близо, нали?
Да, но те знаят , че крадеш.
- Откъде знаят, че крада? - Еди?
- Еди, приятел. - Какво, приятел?
Не виждаш ли, че говоря в момента?
Не, виждам това, приятел.
Мисля, че може да ти е необходима професионална помощ.
- Какво? - Мозъкът ти е повреден.
Фрейзър Махони би искал да проведе разговор
с вас, господа.
- Ти ме подведе. - Просто обещавам, че и двамата ще бъдем тук.
Мамка му на това.
Махни се от мен!
Не съм направил нищо лошо!
Не съм виновен! Не съм направил нищо, по дяволите!
Не, не! Детонатори? Взривени пътни полицаи?
Фрейзър, прецакан с Махони?
Да, и Шарлот няма нищо общо с това!
Коя, по дяволите, е Шарлот в момента?
- Къртис, какво по дяволите, братле? - Ти си абсолютен спасител.
Хайде, да, ще чакам. Да, приятел, да.
Добре?
Какво има, братле?
Господи, Ада, не можеш...
Бързам, хора. Ще се включите ли или не?
Ще вземем следващия.
Внимавайте с вратите, моля.
Хей! Остави я на мира. Махнете се от нея, задници.
- Кой е този? - Ела да се люлееш, човече.
Какво ви става, шибани Мушки?
Ставай! Върви на майната си!
Забрави си шапката!
Знаеш, че не мога да те пусна вътре, Ада.
И знаеш, че не сте достатъчно, за да ме спрете.
Хайде де...
Сигурен ли си? Къде е Джоди?
Джоди?
Ела тук.
Ада, какво, по дяволите, правиш?
Тук съм, за да видя Сиа.
Няма никакъв шанс да влезеш.
- Сериозно ли? - Вземи парите ми и ще вляза спокойно.
Откажи ги, и ще стане доста брутално.
- Дай ми две минути. - Имаш една.
Ограби втория по големина гангстер в града
да си отмъсти на първия най-голям гангстер в града.
Ти си шибан кретен. Ти си толкова луд, колкото и той.
Сега... сестра ми, тя винаги се е грижила за мен.
- Успокой се. Дишай. - Спокоен съм.
Къде е камъчето ти, Еди? Изплюй го.
Не, не, не, не, не. Никой няма да си вади камъчето!
- Това е техника за успокояване, глупчо. - Не ми пука.
Никой не вади камъчето си в двора ми.
Той всъщност не е... Добре ли си?
Аз съм твоята скала.
Аз съм твоята по-голяма сестра и винаги ще те защитавам.
Обичам те.
Тя не е чак толкова силна. Тя... Тя ужасно я боли. .
Всичко е наред.
Тя... тя... Тя се научи да се бие тайно.
Тя го правеше. Така правеше. Крадеше , за да плаща за уроците.
Само за да може тя да ме защити от него.
Тя уби този негодник заради мен. Тя го уби, мамка му.
Ето как, по дяволите, да и се отплатя?
Като отвлекат шибаната и дъщеря?
Шибан идиот такъв, Еди!
Не, не, не, не, не, не, не, не.
Спри да тропаш по пода!
Ако долу се качи нещо , сме прецакани.
Наричат го Ники-Никога-Не-Губещ-Бой.
И ако Шантавия не спре да тропа по пода ми,
той ще дойде тук горе, и ще ни убие.
Къртис!
Добре, спри. Сега се шегуваш. Съжалявам, Ада.
И така, ако това беше опция, защо не го направи преди половин час?
Млъкни.
Здравей. Здравей.
- Ъм... тук съм за Финли. - Кой?
Добре.
Седни. Млъкни.
Къде е тя, Тони? Нямаш представа колко е важно това.
Знаеш как става това. Защото ти си измислила шибаните правила.
Успокой се. Сиа каза, че ще те види сега.
Добре.
Повиках такси за Роман Кътър.
Хей, хей, хей, хей. Чакай.
- Къде е Финли? - Ще те заведа при него.
Какво имаш предвид? Не става така.
Влизаш или излизаш. От теб зависи.
- О, сега се прецакахме. - Махай се оттук, Галоуей!
Отвори тази проклета врата!
Здравей, Ники. О, приятел, много съжалявам за шума.
Просто... Моето момче се, увлече малко.
О, мамка му! Къртис?
- Искате да се ебате с мен?
Не.
- Казах ти. - О, мамка му.
О, по дяволите!
Ще те убия, по дяволите!
Млъкни, Къртис.
Просто остави човека да довърши.
О, това е прецакано!
Къртис!
По дяволите.
Ела тук.
На колене.
Сега!
Номерът, който сте набрали
е недостъпен.
Моля, проверете и опитайте отново.
Хей, Ники.
Надявам се, че можем да преодолеем всичко това, като се има предвид, че сме съседи и всичко останало.
Съжалявам, приятелю.
Ако някога се върнеш близо до това място отново,
последното нещо, което някога ще видиш, ще бъдат моите яростни очи.
Добре, тръгвам си.
Хайде, разкарай се.
По дяволите.
Не я разстройвай.
- Разбираш ли ме? - Мисля, че да.
Безредици се разразяват в Източен Лондон
и Ада Уилямс идва да ме види
за първи път, откакто напусна работата си.
Каква нощ само.
Изглежда, че бизнесът върви добре.
Това наистина ми разбива сърцето.
Единствената причина да си тук е,
защото сигурно имаш нужда от нещо от мен.
О, не, имам нещо за теб.
Не това, което бих искала, без съмнение.
Ами, не, не това. Но повярвай ми, ще искаш това.
Да вярвам... на теб?
Колко още има до Финли?
След няколко часа ще разбереш, че
някой е ограбил един от магазините на г-жа Вайн.
- Стара новина, Ада. - Знам кой го е направил.
Какво искаш за това?
Просто искам мир. Искам да ми простиш, че се отказах.
Напуснах този живот
и просто не искам никакви изгорени мостове
за мен или за дъщеря ми.
- Това ли е? - Това е.
Излез навън.
Финли, какви са всичките тези глупости?
Макиавелистката природа на нашия уникален бизнес
ме принуждава да се озова в безизходно положение
да се прави въпросният бизнес по уникален начин.
Казваш, че искаш мир.
Казвам, че трябва да си сигурна , че информацията ти ще стигне до правилната дестинация.
И няма никакъв шанс на земята да си тук,
ако не бях най-доброто място в Лондон за купуване и продаване на просветление.
Ако искаш моята гаранция, тогава...
сложи си белезници, мамка му.
Това е цената. Доверие.
Добре.
Това харесва ли ти?
Моля те, позволи ми да сложа другия.
Давай.
Укротих неукротимото.
Трябва да си...
Отчаяна.
Човек трябва да е или глупак , или престъпен гений
да ограбят г-жа Кристина Вайн.
Все още ли използваш онази популярна тоалетна хартия?
Имам библиотечна карта.
Извинявай, не каза ли, че някой е ограбил г-жа Вайн?
Вероятно нищо повече от съвпадение тогава.
Точно като този бунт в Мушка, ескалиращ извън контрол.
Много неща се случват в Лондон тази вечер.
Може би бих могла да те заведа в царството на
удоволствието,
или болката...
която дори не би могла да си представиш.
Или...
Имаш приятели точно до теб,
които биха убили за подобна възможност.
Представи си какви пари бихме могли да спечелим.
500 000. Тези диаманти и каквото има в торбичката.
Доволен ли си от тази сума за тези бижута?
Диамантите са добри.
Когато излезе го убий.
Просто ще се съгласиш на цената, която искам? Няма да се пазариш или нещо подобно?
Сигурно съм събрал малко повече бижута, отколкото очаквах.
- Аз съм човек на думата си. - Ти си човек на много думи.
Отвори прозореца, моля.
Чувствай се свободен да ги преброиш.
Мамка му! Трябва и двамата да се махнете оттук веднага.
- Знаеш, че не можем да си тръгнем. - Няма да ти дам избор, братле.
- Не е нужно това да излиза извън контрол. - Извън контрол ли?
Извън контрол е поглед в огледалото за обратно виждане.
Това лайно е следващото шибано измерение. А сега, разкарайте се.
Ние идваме откъдето са всички, аз и ти.
Няма семейство, няма помощ.
Изградили сме си съществуването си по най-добрия възможен начин.
Знам.
И бих искал да ти помогна, наистина бих искал, братле, но...
Но аз не съм създаден за това.
Страх ме е. Затова искам и двамата да напуснете шибаната ми къща,
нали, мамка му...
По дяволите!
Мамка му!
- Кой, по дяволите, стреля по нас, Къртис? - Млъкни.
Хвърли парите и ще те оставим да живееш.
Мамка му.
Мамка му! Мамка му.
Хайде тогава, мръсници.
Тази сделка е неотложна във времето, Сиа.
Наистина можеш да бъдеш досадна, госпожице Уилямс.
Колко налягане би било необходимо за
да си спреш газта? Хм?
Толкова много, или...
така?
Не си си поела въздух
15 секунди.
Сигурно усещаш еуфорията, нали?
- Сега знам, че си извратена кучка. О, Ада, Ада, не си се променила.
Искам още.
Джоди!
Ах, изгаря!
- Мамка му. - О, откажи се.
Все още не мога да разбера защо вече не ме защитаваш.
Нека гледаме това шоу.
За пореден път ме оставяш без дъх.
Фрейзър Махони ограби г-жа Вайн. Иска да покаже колко е уязвима.
Махони смята, че ходът ще му осигури неутрална улична подкрепа,
защото иска война.
Обичам тази кучка.
Мразя тази кучка.
Ела тук!
- Мамка му. - Умри, мамка му!
Къртис?
Какво, по дяволите, стана?
Дай запалка.
98, нали?
Мамка му, човече. Онзи Ники мъртъв ли е?
Мамка му.
Боже, Къртис. Къртис! Кажи ми какво да правя, приятел.
Трябва да провериш за изход и да промиеш раната.
- Добре. - Отвори го. Цялото.
Мамка му. Да. Да. О, мамка му. Мамка му. Мамка му!
Съжалявам, приятел. Съжалявам.
О, няма никаква изходна рана, Къртис. Кажи ми какво да правя.
Трябва да извадя куршума.
- Донеси ми огледало. Дай ми огледало! - Не, приятел. Аз ще го направя.
Ще го направя, Къртис!
Моля те, приятелю. Виж ме. Виж ме. Довери ми се.
Имам това.
Не го прецаквай.
Сега, това ще боли малко, нали?
Трябва ли да чакаш, докато усетиш метала?
Съжалявам, приятел. О, държа го. Държа го , приятел. Ще се оправиш.
Браво, Ед.
Може би все пак не си чак такъв глупак.
Къртис?
Къртис? Къртис, събуди се, човече.
Къртис, приятел, събуди се! О, мамка му, Къртис, моля те.
Мамка му.
Изглежда ми добре.
- Бижутата, моля. - Колко време ти отне да научиш жестомимичния език?
Виждаш ли, научих се от един мой стар боен приятел,
когато провеждахме операции в Хелманд.
След този взрив...
Ами, не можеше да чуе нищо.
Мисля, че е станало недоразумение.
Няма недоразумение.
- Казвай. - Помоли ме да проследя Финли.
В момента е в кола с този Роман Кътър. Какво ще правим?
Мамка му.
- Убий ги всичките. - Да, госпожо.
Лени, мили, отиваме в нощния клуб на Сиа.
- Събуди момчетата. - Дадено, госпожо.
Опитваш се да ми кажеш, че не се грижа за децата си ли?
Аз се грижа за децата си!
Брато, нека ти се обадя после. Скъпа!
Свети боже... Нека ти се обадя пак. Нека ти се обадя пак.
Да, ти. Ела тук. Ела тук.
По дяволите!
Искаш ли нощта на мечтите си, мацко?
- Това твоята кола ли е? - Харесва ти, нали?
- Да, наистина ми харесва. - И какво се опитваш да направиш?
Мислех си, че може би ще взема колата и ще приключваме.
Къде да закарам колата?
Щеше да ме убиеш
и щеше да продадеш тези бижута обратно на госпожица Вайн
за малко по-ниска цена.
Звучи ли горе-долу правилно?
- Засада! - Карай!
Мамка му, мамка му, мамка му!
Какво... Какво ще правим, Роман?
Преди минута се опитваше да ме убиеш.
Сега шибан отбор ли сме?
Мамка му!
Свърших патроните. Дай ми пистолета си.
- Нямам. - Какъв гангстер няма пистолет?
Моят шофьор има един... на пътническата седалка.
Не е зле.
Върви до таксито.
- Мърдай! - О, мамка му! Мамка му, мамка му!
- Дръж си главата надолу. - Какво ще правиш?
Експлозия след три, две...
Нито дума, нито проклета дума.
Излизай и можем да се споразумеем.
Ро... Роман, можем да сключим сделка!
- Тогава сключвай сделка. - Не, мамка му! О, мамка му!
Включи я на свободна. Свободна!
Мамка му!
Какво правиш!?
Не се нахвърляй върху тях... О, по дяволите!
Мамка му!
Ти луд ли си?!
Ро... Роман? Роман!
Мамка му.
О, гадняри!
Не!
Ах! Мамка му!
Мамка му!
Хайде.
- Кой, по дяволите, си ти? - Не искам проблеми, братле.
Току-що ми казаха, че трябва да дам детонатор на човек на име Къртис, това е всичко.
Добре. Пусни го и тръгвай.
Боже!
Мамка му...
О, не, не, не. Не, Къртис!
Много съжалявам.
Едуард?
Едуард?!
Тук вътре.
О, слава Богу. Ранен ли си?
- Какво, по дяволите, стана? - Много съжалявам.
Не, ще вземем Шарлот. Почти сме приключили с това.
Всичко, което някога съм бил за теб, Ада, е... е бреме.
- Това не е вярно. - О, и двамата знаем, че е така.
Искам да кажа, дори когато бяхме деца, ти само ме защитаваше.
Ти се грижеше за мен и ме обичаше.
Всичко, което някога съм правил, е... е да ти хвърлям тази любов обратно в лицето.
Това са абсолютни глупости. Никога, никога повече не го казвай.
Благодаря ти.
Благодаря ти за всичко, което някога си направила за мен.
Няма нужда да ми благодариш, задник такъв. Аз съм ти по-голяма сестра. Това ми е работата.
Виж.
Обещавам, че ще ти се реванширам.
Няма какво да се компенсира.
- Обичам те много. - Обичам те много.
Толкова се радвам, че всичко е наред с теб.
Не!
Помниш ли кога се срещнахме?
Първия ден на съвместното учение на силите.
Нашият инструктор беше най-добрият от най-добрите.
И той казваше:
„Тялото... тялото изразходва калории.“
да може да продължи да гори на 98 градуса“.
Да, точно така.
Пазиш себе си и мъжете и жените, които стоят до теб,
- поддържаш ги да горят на деветдесет... - осем градуса.
Да.
Той те нарече Дива котка. Помниш ли това?
Защото никога не се отказваш, Ада. Няма значение от какво.
Но Едуард!
Едуард го няма.
Но Шарлот е все още на 98.
Хайде да отидем да я върнем.
Точно така.
Каква неочаквана изненада.
Свързахте се с моите хора и поискахте спешен разговор.
След години правене на бизнес
за първи път сме лице в лице.
Чувам, че имаш нещо за мен.
Хайверът си има цена.
Не е проблем.
Фрейзър Махони стои зад нападението над бижутерския ти магазин.
Той иска да те накара да изглеждаш...
Слаба.
Мисли, че това би му спечелило неутралната подкрепа на улицата,
ако избухне война.
Ако дам бакшиш на сервитьора, мога ли да се запозная с готвача?
Не мога да разкрия как или откъде си набавям съставките.
- Това, което мога да направя, е да ви сервирам храната. - Никога не съм харесвала особено хайвер.
Твърде солен е.
Моят ресторант все пак ще изисква плащане, в противен случай...
Кухнята ни ще остане затворена за вас занапред.
Рискуваш много.
Да изградиш подобен бизнес в моя град.
Не си само красива глава на тези рамене.
Наистина ме ласкаете, госпожо Вайн.
Лени, скъпи.
Уреди сметката.
Госпожо.
Здравей, скъпа.
Знаеш ли, никога не съм бил много добър в истинските разговори.
Все още ли се страхуваш от нормален живот без целия този шум?
Нищо не ме плаши повече от това да те загубя отново, Ада.
Ще си върнем Шарлот. Обещавам.
Роман, трябва да ти кажа нещо.
За Шарлот ли?
Тя е наше дете, нали?
Имах предчувствие.
Обичам те, Ада.
- Дъщеря ми тук ли е? - Седни.
Къде е Шарлот?
Герои... Вдигат безредици нагоре-надолу из града ми.
Ние сме в новините по целия свят.
Предприемчиви малки, амбициозни гангстери, мислещи си, че е време да блеснат.
В диви времена живеем, а?
Знаеш ли, че жена ми почина миналата година?
Моите най-искрени съболезнования.
Тя беше забележителна жена. Наистина беше.
Жена, която прави впечатление, нали разбираш?
Боже мой, тя наистина привличаше вниманието.
Не само защото беше красива.
Момчета, които я гледаха и всичко останало. Не.
Нямаше значение как изглеждаше.
- Тя имаше тази енергия. - Звучи като изключителна жена.
Ще те запозная с една малка тайна.
Нямаше да съм човекът, който съм днес, ако не беше тя.
Какво казва това?
Мамка му...
Знаеш ли, зад всеки велик човек стои
една прекрасна жена.
Вярвам, че е истина.
Аз съм феминист, виждаш ли.
И знам, че ако една жена иска да получи
същото място като мъж в този свят,
тогава тя трябва да работи двойно повече.
Можеш ли да подадеш мармалада?
Искам да видя дъщеря си.
Хората казваха разни неща,
тихо, биха казали хората,
Мартин, това беше името и, Мартин, жена ми,
Мартин... дърпаше конците на куклата.
Имам това, което искаш. Парите, които брат ми дължи.
- Шарлот тук ли е? - Да, да, ще стигнем и до това.
Не, не, не, не, не. Вече сме там.
Нямах нищо против хората да говорят. Няма проблем.
Проблемът не беше в бъбренето на старци. Проблемът беше...
Жена ми започна да вярва на всички глупости, които казваха.
Замъглиха и главата.
Шибаната жена спря да слуша какво и говоря.
Тя дори ме подкопаваше авторитетът ми.
- Не можех да повярвам. - Виж, ако искаш парите,
доведи ми дъщеря ми веднага.
Убих Мартин с голи ръце.
Извих врата и като на шибано пиле.
Това и даде урок.
Никоя жена не бива да се издига над общественото си положение.
Не и в мое присъствие.
Имам половин милион в брой,
които бих искала да ти дам в замяна на дъщеря ми.
Знаеш ли кое е най- ценното нещо на света?
Имаме ли сделка?
Информацията.
Да вземем теб, например.
Никога не съм знаел, че съществуваш
допреди няколко дни.
И ето ни сега, сгушени заедно на закуска и чаша кафе.
Ти си опасна жена.
Това е информация, която бих искал да знам отдавна.
Ако мислиш, че ще направя някаква вендета след това,
грешиш.
Единствената ми цел е Шарлот.
А кръвта ти?
Нямаше ли по-малък брат, който да чуе какви ги плямпаш?
Брат ми е мъртъв.
Ами, преживяла си стресиращ период.
Границата ти е прекрачена, това е сигурно.
Г-н Махони, Шарлот тук ли е?
Да, тя е тук.
Мога ли да я видя?
Позволи ми
да ти подхвърля тази информация.
Ако си наранил детето ми по някакъв начин,
ще ти изтръгна черния дроб и ще го изям, по дяволите!
Отпусни се!
Това е подарък. Отвори кутията.
Сиа...
Разбира се, повторното подаряване едва ли е учтиво.
Но този път направих изключение.
Мислех, че Ада може да се наслади на изненадата толкова, колкото и ти.
Ти си истинска сладурана.
Искаш ли да поканиш Роман Кътър да се присъедини към нас?
Предполагам, че по някакъв начин слуша.
Мамки му!
Надявам се, че вашият колега също има моите бижута. Финли със сигурност не.
Добре обмислен план, Ада.
Здравейте. Здравейте. Извинете , влизам.
Ако някой от вас, горките копелета, е тук
за своята чаша чай и препечената филийка с боб,
е, сега е вашия шанс да се разкарате.
Никой. Наистина ли? Ами, не съм изненадан. Предупредени сте.
Мислех, че може би е подходящ момент да ви просветля,
Г-н Махони и г-жа Вайн.
Част от плана ни мина доста добре...
Ами, всъщност, удивително добре.
Няма да повярваш. Донесохме ти 500 хиляди и...
това.
Какво има в куфарчето?
Бъдете мой гост. Разгледайте добре.
Отвори го или ще щракна с пръсти и момиченцето ти ще загуби три пръста на краката.
Добре!
Да, не искаме някакъв идиот да
задейства нещата, които са тук.
Не, не искаме.
- Това бомба ли е? - Не, това е ректален термометър.
Това е бомба.
Но аз не бих се притеснявал толкова много за това
както бих бил аз...
Детонаторът. Това е превключвател за мъртва ръка.
След като сложа палеца си на спусъка ето така...
Ако я пусна, ще се получи голям бум.
Работата е там,
че отнема
много специален вид омраза да убиеш член на семейството.
Нали, г-н Махони?
Не ми беше приятно да убивам баща си. Но трябваше да се направи.
Защото, и ще разберете това като феминист.
Не можеш да позволиш на човек да се издигне твърде много над положението си.
Особено в моето шибано присъствие.
Защо просто не се успокоим и не свалим оръжията?
Вероятно е добра идея, защото палците ми доста се потят около оръжия.
- Доведи момичето. - Благодаря.
Спокойно.
Здравей!
Мамо.
Значи... просто излизаш оттук и какво след това?
Стигаме на безопасно разстояние.
Обезвредявам бомбата и всички си тръгват живи.
Да не би да ми е написано "пу*ка" на челото?
Мисля, че изразът „Живея, за да се боря друг ден“
никога не е бил по-подходящ.
Пусни я да си ходи.
Но разберете това.
Ако нещо ми се случи,
гневът на хората ми ще се стовари върху теб.
Е, ние ще си тръгваме сега.
О, и ако някой реши да бърника куфърчето или да ни следят,
ще чистят задниците от тавана ви
през следващите три седмици.
Приятна закуска!
Разбираш, разбира се, че ще взема тези пари в замяна на бижутата си.
Да, мамка му, не аз те ограбих.
Какво, по дяволите, си мислиш, че правиш?
Махни пистолета си от г-н Махони, веднага.
В Мексико ли съм?
Чувства се като шибана конфронтация.
О, мамка му... Не, не, не, не.
- Хей, какво казваш, брато? - Шегуваш ли се?
Помниш ли ме? Ти си от Махони или Вайн?
Знам, че и двамата са там.
Федералните са свършиха тук. Мушките вече управляват улиците.
- Хей, тъпанар. Виж това. - Мамка му, застреляй я!
- Мамка му, това ли е? - Оставихме огромна бомба там.
с достатъчно експлозиви , за да унищожат целия квартал.
- Тогава, по дяволите, я пусни. - Ако я пусна, всички ще умрем.
- Говориш глупости. - Искаш ли да се обзаложим?
Мен ли търсите, момчета?
Дръж главата си надолу, хлапе.
- Какво мислиш? - Не мисля, че имаме избор.
Ела тук, покрий я.
Добре ли си?
Не мога да събудя мама.
Ще те проверя дали кървиш.
Добре съм.
но мама...
Ада!
- Добре ли си? - Тя е добре. Хайде.
Кърви ли?
Взех тези.
Това е, за да се уверим , че можем да дадем на Шарлот
животът, който тя заслужава.
Ами, можем.
Да.
Може би трябва да се махаме оттук.
Да, това е добра идея. Мисля, че е умно.
Превод - Иво Иванов Тодоров