Глория.
Гло.
Какво?
Глория.
Глория, скъпа, трябва да изчезваме... боже!
Не.
Някой да извика линейка!
Изобщо не го видях!
Хей, човек, добре ли си?
Изобщо не го видях. Просто изскочи пред колата.
Един човек беше блъснат от кола. Изпратете линейка.
Просто тичаше.
ПАЗИ СЕ ОТ ЖИВИТЕ МЪРТВИ 1. Пилотен епизод
Скъпа, готова ли си? Алиша! Хайде, трябва да тръгваме.
Имаш пет минути.
Казах ли да влезеш? За бога!
Не тряскай вратата! - Трябваше да станеш преди 30 мин.
Проклетия такава. - Как върви, скъпи?
Имай малко вяра. - Нямам ти никаква вяра.
Знаеш телефона на водопроводчика. Онзи, когото използваха Пориър.
Тя готова ли е? - Алиша, хайде!
Знаеш, че това няма да го яде. Не съдържа проклетия глутен.
Току-що ни спестих 300 кинта. Течът е оправен.
Не ти вярвам. - Така ли?
Наистина? - Добро утро.
Оправи ли го? Колко секси.
Добре, обади се.
Натъртени ребра и охлузвания. Физически е добре, но ме тревожи...
Токсикологичната проба? - Това също, но...
По принцип използва хероин. - Пълнолетен е, г-жо.
Вече обясних на полицаите.
Полицаи ли са дошли? С това трябваше да започнете.
Ник имаше халюцинации, г-жо Кларк. Твърди се, че е скочил нарочно.
Бил е дрогиран. - Буйстваше. Извиках психолог.
Тя не ме слуша. - Но ви чува.
Ник.
Приятел, чуваш ли ме?
Ник.
Излязох да се разходя.
Ти си тичал, Ник. - Излязох да потичам.
Бос, по улицата? - Човече, кенийците тичат боси.
Каза, че някой е бил ранен. Помниш ли?
Говореше за плът, кръв и карантии.
Бях замаян от тичането.
Не знам какви са тия карантии.
Кажи ни откъде купи дрогата.
Много хлапета пазаруват наоколо. Ако ни кажеш, ще бъдеш герой.
Ник, можел си да умреш.
Да, можех, може би трябваше.
Да започнем отначало.
Ник, защо си тичал? - Синът ми арестуван ли е?
Не, госпожо. - Тогава излезте. Благодаря.
Можем да го обвиним. - След като оздравее.
Сега си вървете. - Винаги ли тя говори.
Абе я... Излезте. - Аз не съм така изразителен.
Какво се случи? - В Ел Ей не обичат пешеходците.
Ник. - Исках да хвана светофара.
Защо си завързан.
Не знам, питай докторите. - Опита ли да се нараниш?
Не, мамо. Стига, това беше злополука.
Просто нещастен случай. - Добре, ще ти запазя стая.
Не, мамо, няма да се върна там. - Така ще ти помогнем.
Не можете да ми помогнете. - Слушай майка си.
Ти определено не можеш. - Сериозно.
Не може да... - Той просто...
Защо не ме оставите на мира? - Добра идея.
Алиша, не помагаш. - Не се и опитвам, Травис.
Какво каза? - Това не е негова работа.
Отивай в колата. Тръгвай.
Просто ме оставете на мира. - Хайде всички да се успокоим.
Спрете за момент.
Кажи ми какво стана. Сега сме само двамата.
Радваш ли се, че се пренесе? - Да.
Лайза. - Намерихте ли го?
Да, исках да знаете.
Добре ли е? - Поочукан е, но ще се оправи.
После започва трудното. На линия ли си за уикенда?
В какъв смисъл? - Ще вземеш ли Кристофър?
Не искам да ходя. - Крис, това е уикендът на баща ти.
И той има думата. - Аз също, и не искам да ходя.
А може аз да не те искам тук. Може да си имам планове.
Ще остана у Данте. Няма да ходя в някаква болница за уикенда.
Кристофър! - Дай да говоря с него. Моля те.
Говори с баща си.
Не искам да идвам. - Това е моят уикенд.
Добре, татко, принуди ме. Да се сближим. Какво си планирал?
Стига, правя всичко възможно.
Да, но това не помага особено.
Всички ние създаваме семейство.
Да дойдеш да подкрепиш Ник не е толкова ужасно.
Нито ми е приятел, нито брат.
Можеш да разчиташ на него. - Това никога няма да се наложи.
Мамо.
Е?
Да остане при теб.
Радвам се, че си добре.
Лайза ли беше? - Да, изпраща ти сърдечни поздрави.
Или нещо подобно. - Днес имам ангажименти в колежа.
Приемаме кандидатурите. - Отиди.
Трябва да му намеря клиника, от която не са го гонили.
Аз ще потърся, Стейси ще ме замести. - Не мога да го оставя така.
Остави го на мен, аз ще остана.
Съжалявам, скъпи. - Защо? Обичам те.
Значи си глупав. Не си искал това. - Напротив.
Ти не очакваше това. - Съгласих се, когато се влюбих в теб.
Не ставай сантиментален. - Всичко това върви с теб.
Стана ти блудкаво, нали? - Да, малко.
Той ще се оправи.
Би ли ги свалила? - Чувам те.
Би ли ги свалила, моля те? - „Той ще се оправи.“
Да, ще се оправи. Благодаря.
Поне докато е вързан.
Може ли да бъдеш малко позитивна? - Той е възрастен.
Клиниката вече не върши работа. Не и както когато беше по-млад.
Най-добре го послушай.
Не мога просто да зарежа брат ти. - Той се влошава.
Просто трябва да се прочисти от дрогата.
Добре.
Ами, не мисля, че може да стане преди голямото междучасие.
Обади ми се към 14:40 ч. Добро утро, Мади.
Арти. Благодаря. - И да не попадне в кутията.
Много деца са болни днес. Помислих, че и ти си го лепнала.
Не, аз се ваксинирах. - Добре ли си?
Да. Открихме Ник.
Слава богу. Сигурно си облекчена.
Много съм облекчена, да.
Той добре ли е? - В болница „Темпъл“ е.
Травис остана, Стейси ще го замести. - Стейси не може да замести и себе си.
Сигурна ли си, че искаш да си тук? - Да, само за днес е. Добре съм.
Чакай, чакай. Почакай малко, синко.
Добре съм. - Радвам се. Джобовете!
Престани да бягаш, Тобаяс. - Чакай, чакай. Изпразни джобовете.
Тобаяс, прави каквото ти се казва.
Покажи си джобовете.
77 цента. Задръж ги.
Скоро не съм те виждала. Как си?
Остави на мен. Хайде да си побъбрим.
До после, Арти.
Хайде, дай ми го.
Знаеш за какво говоря. Десния джоб.
Благодаря.
Седни.
Какво става?
Нищо.
За какво ти е ножа? - Да си дялкам.
Добре. Някой тормози ли те?
Доминик Фрато ли е?
Той е наред, давам му уроци.
Алгебра. Глупав е, но напредва.
Добре.
Тогава за какво ти е ножът?
Мога да те изключа само защото си го внесъл.
Ако сме многобройни е по-безопасно.
По-безопасно от какво?
Тобаяс, моля те, не се прецаквай така.
Скъсваш се от учене. На път си да влезеш в колеж.
Никой няма да отиде в колеж. Никой няма да постигне целите си.
Какво? За какво говориш?
Може ли да си получа ножа, моля? - Не, няма да си го получиш.
Казват, че не е свързано. Обаче аз не им вярвам.
Съобщиха вече от пет щата.
Не знаят дали е вирус или микроб.
Не знаят, но се разпространява. Не, хората убиват.
Прекаляваш с интернет, чуваш ли?
Ако има някакъв проблем, щяхме да знаем за него.
Властите щяха да ни кажат.
Да, сигурно.
Права сте, госпожо К.
Сега може ли да си вървя?
Да, свободен си.
Разпръснете се!
Бил, защита!
Да рисуваме по проект е тъпо. - Би трябвало да е забавно.
Забавно ще е да дойдем и да ги украсим довечера.
Не трябва ли да си на испански?
Трябва ли?
Кой час е в момента? - Отворко.
Готова си да преподаваш в този час.
Искаш ли да се чупим? - Аз не съм умен като теб.
Не съм с теб, защото си умен, Мат.
Забавлявай се.
Имаш кошмар.
Не думай.
Дали онова, което си видял, е било кошмар?
Халюцинации?
Наистина ми се иска да приема, че е така,
но това никога преди не ми се е случвало.
Нищо подобно.
А може би си губя ума.
Това ще го определи психиатърът.
„Колко откачен е Ник?“ По скалата от 1 до 10?
Би ли ме развързал? - Не, съжалявам.
Мислиш, че съм опасен? - Лекарите се тревожат.
Хвърлил си се в трафика. Наранил си се.
Не, аз бягах от нещо. Бягах от онова, което видях.
Какво видя?
Едно момиче.
Глория. Тя ми е приятелка.
Тя беше...
Мили боже.
Купуваш на ъгъла и се бодеш в църквата.
Наркоманска комуна е.
В църквата? - Да, Гло беше...
Тя беше с мен, когато си купих.
И беше с мен, когато взех.
Тя беше там. Беше до мен.
Но после...
после, когато легнах...
всички бяха мъртви.
Защото имаше кръв.
Да, беше по цялата ѝ уста.
Разбираш ли? И тогава ме нападна.
Какво направи тя?
Тя...
Тя ги ядеше.
Ник...
Видял си го под влияние на дрогата. - Не знам дали беше от дрогата.
Това е проблемът.
Не знам...
И ако не е било от дрогата, значи е било от мен.
От главата ми.
И ако е дошло от мен, значи съм луд, Травис.
Да, аз съм луд.
Наистина не искам да съм луд.
Недей! Не ме убивай!
Не ме убивай! Не ме убивай!
Чакай!
Какво се е случило тук?
Има ли някой тук?
Какво...
Какво е това, по дяволите?
Не.
Имаш един час, преди първия звънец.
Преди всичко ми трябва кафе.
Донесох ти чисти дрехи.
Сега се връщам.
Много е мило това между теб и „доведения“.
Той не е доведен.
Мама го харесва.
Тя е свикнала на разочарованията.
Знам какво си мислиш. - Какво си мисля, брато?
Знам. - Какво си мисля?
Че ти си перфектна, а аз не съм.
Ти отиваш в Бъркли, а мен ме изключиха от...
Колежа „Ситръс“.
Аз съм тук, а ти си там. - Аз не се сравнявам.
Не можеш да не се. - Е, не се сравнявам с лудите.
Правиш едно и също нещо и очакваш различен резултат.
Това е дефиницията за лудост.
Вече няма да е така. - Ще бъде.
Не. - Ще бъде по-лошо.
Приключвам с това сега.
Избирам го.
Добре. - Добре?
Добре.
Скъпи... тези обувки не пасват.
Аз отидох. - Знам, оценявам го.
Не, в галерията, където се друсат. Миналата нощ.
За какво говориш? - Нещо много лошо се е случило там.
Не ме интересува.
Ник трябва да знае, дали това, което е видял, е истина или не е.
Разбира се, че не е. - Буйствал е, когато са го намерили.
Пак закъсняваме. - Благодаря.
Травис, не можеш да му го позволиш. - Да, но не мисля, че лъже.
Мислиш, че някой е изял някого? - Имаше много кръв.
Наркоманска дупка. Там се случват гадости.
Стрелят се, наръгват се.
Защо го правиш?
Искам да му помогна.
Знам, знам, скъпи. - Нали?
Но не можеш да използваш Ник, за да се оправиш с Крис.
Ще помогнем и на двамата. Обещавам.
Нали?
Трябва да тръгвам. - Добре.
Имаш ли нужда от нещо?
От какво повече бих могъл да се нуждая?
Сестрата каза, че психиатърът ще дойде днес.
Нямам търпение.
Съжалявам, Ник.
Това не е нищо ново.
Ще ми прочисти главата и излизам като нов.
Сериозно ли го казваш? - Винаги го казвам сериозно.
Не мога да повярвам, че издържах цяла седмица.
Приключвам завинаги с това. Още една година.
Една година и изчезвам. - Ами аз?
В Бъркли имат програма за изкуства.
Кажи един творец от там, когото харесвам. Именно.
На няколко часа път сме. Един щат, една часова зона.
Няма да ти липсвам толкова. - Напротив, много ще ми липсваш.
Просто трябва да се махна от тук.
Ходи ли пак при брат си?
По-добре ли е?
По-добре отпреди 48 часа, определено.
И по-добре от два дни, след като го изпишат.
Вината не е твоя, Алиша.
Още една година. Една година.
Хайде да се видим след училище. Ще те накарам да се отпуснеш.
Как? Да не си вълшебник?
Вашите още ли са извън града?
Да се видим на плажа. Ще гледаме залеза.
После ще отидем у нас. Ще се освободиш от вашите.
И ще бъдеш само моя.
Ще имаме само един друг.
Харесва ли ти?
Въпросът на деня.
Какво се опитва да ни научи Лондон?
Въпросът не е реторичен.
Продължавай да работиш по това. - Много добре, Брандън. Да мислим.
Добре, някой друг?
Комиксите не са за този час. Прибери го. Ръсел!
Обясни ни, приятел.
Не ми пука за кладенето на огън.
Ти можеш ли да накладеш огън?
Аз си имам печка. Имам си отопление, благодаря.
Добре, добре. Ами овчарката?
На нея пука ли ѝ за човека? - Не, разбира се.
Защото човекът иска да я разпори, за да си стопли ръцете. Гадост.
Гадно е, но защо ще го прави?
За да накладе огън. - Но защо му е да кладе огън?
Мисли.
Защо ще кладе огън? - За да не умре.
Отлично. Това е - човекът срещу природата.
Лондон се опитва да ни научи как да оцелеем.
Добър анализ, Ръсел. Представи си, ако не спеше в час.
И така... човекът може
да създаде топлина, да си приготви храна...
Арти?
Арти.
Нали знаеш, че всеки срок оценявам учителите?
В момента оценявам.
Сега разделяме делимото... - И кучето го изоставя.
Кучето има само инстинкт.
Кучето символизира природата.
А природата, природата винаги побеждава.
Господине, добре ли сте?
Да не опитате да избягате? - Той добре ли се?
Разбира се. Ще се погрижа и за двама ви.
Не, аз нямам нужда. - Аз решавам кога да изведа кучето.
Значи аз съм кучето? - Точно така. Скуч.
Бихте ли ми развързала едната ръка, моля?
Така ще ми бъде по-лесно.
За да не изцапам.
И малко уединение.
Оставям ви за малко. - Благодаря.
Код синьо в трета стая!
Код синьо!
Кога паднаха показателите? - Преди 30 секунди.
Трябва да стабилизираме пулса на 60 или го сваляме долу.
Зареди на 200. Дръпнете се. - Нищо.
Зареди на 250. - Нищо.
Сваляме го в реанимацията.
Стойте тук, след малко се връщам.
Как така ще си тръгне? - Той е пълнолетен.
Не е бил изписан. Психиатърът не го е прегледал.
Той за малко щеше да умре. - Чакай. Извинете.
Къде е синът ми? - Не знам.
Другият пациент колабира. Имахме смъртен случай, беше хаос.
Трябва да го намерите. - Обадете се в полицията. Съжалявам.
Сестра.
Заведи ме там, където е започнало всичко.
Там няма нищо за гледане. - Може да се върне там.
Да се опита да разбере видяното. - Аз бях там и видях.
Повярвай ми, не искаш да го виждаш.
Трябва да го видя. Дори и той да не е там.
Трябва да го видя.
От тук е изчезнал. - Чакай тук, аз ще вляза.
Да не мислиш, че ще чакам в пикапа?
Няма тела.
Не може просто да са си тръгнали.
Мади. - Тук се е случило нещо лошо.
Сама го каза, тук постоянно се случват гадни неща.
Да.
Това е опасно място.
Вината не е твоя, Мади. - В гените му е.
Ник има проблеми, но Алиша няма.
Аз съм отговорна на 50%.
Няма го тук.
Хайде да си тръгваме, Мади. - Не.
На това място е спял.
Мади.
Какво е това? - На Ник е.
Всичко е наред. Мадисън.
Ела с мен, ангелче.
Да си вървим.
О, боже.
Към вкъщи? - Не.
Да го потърсим при Калвин.
Кал.
Госпожо К, господин Манауа. - Кал, радвам се да те видя.
Изглеждаш добре. - Благодаря.
Дошли сте да търсите Ник.
Да, блъсна го кола. Ченгетата го прибраха.
Виждал ли си го? Избягал е от болницата.
Не съм го виждал отдавна. - Знаеш ли къде може да е отишъл?
Той не... не.
Вече не се движи по същите места. Вече не е с нас.
Да.
Искате ли да влезете? Ще се обадя тук-там да разпитам.
Благодаря ти. - Разбира се.
Щом е за Ники. - Благодаря, Калвин.
Аз съм Крис, остави съобщение.
Човече, извинявай, че ти звъня,
но наистина трябва да говоря с теб.
Би ли ми се обадил? Важно е. Чао.
Ще го намерим. - Той не иска да бъде намерен.
Ще го приберем вкъщи.
Предпочита да спи на онова място, вместо в леглото си.
Не знам...
Не знам дали искам да се прибере.
Разбирам те. - Така ли?
Аз не се разбирам. Каква ме прави това?
Човек. - Слаба.
Изморих се да чакам обаждането от моргата.
Това няма да се случи.
Ще го намерим и ще го вкараме в клиника.
Ще го завлека насила.
Ще го закопчея с белезници за себе си и ще го влача до вътре.
Обещавам.
Обади се на Алиша. Подсети я да хапне нещо.
Може да е тежка катастрофа.
Моля, за ваша безопасност, останете в колите си.
Виждаш ли нещо? - Не.
Моля, не излизайте от колите при никакви обстоятелства.
Качвай се в пикапа. - Какво става, по дяволите?
Изчезваме от тук.
Само петима? Да не си пропуснал няколко спирки?
Дано сте ваксинирани, момчета.
Стана грозно и спряха картината, но камерата продължава да снима.
Някой пуска сигнала онлайн.
Какво става тук? - Арти, ела да видиш.
Какво?
Този не е мъртъв.
Или е в шок, или е дрогиран.
По дяволите!
Гледайте как го бият.
Трябва да има обяснение. - Засега няма никакво.
Токсини, предавани по въздуха, отрова във водата, вируси.
Затова всички си стоят вкъщи. - Гледайте.
Направиха го на решето. И продължава да се движи.
Ще се обадя в управлението. Да кажат какво да правим.
Ник описа същото нещо.
Обади се в полицията. - Сигурна ли си?
Не знам как ще го намерим иначе.
Извинявай, че пак ти звъня, но трябва да разбера за църквата.
Моля те, обади ми се.
Традиционната наука работи с предвидими феномени, гравитация...
И вашите са там? - Майка ми и Травис, да.
Химични реакции...
А тук говорим за нелинейна динамика,
непредвидими феномени,
времето, човешкото съзнание...
Момичета, ще ви прибера телефоните.
Не е възможно да е наистина.
Виж това дали не е истинско.
Право в десетката.
Мат не ми пише. - И ти няма да му пишеш. Дай телефона.
Добро утро, ученици.
От управлението прекратяват учебния ден.
Повтарям, учебният ден приключи.
При звънеца се насочете към автобусите спокойно и без паника.
Отивай в автобуса. - Какво става?
Хората се тревожат за стрелбата. - Значи е наистина?
Искам да се прибереш, чуваш ли? - Ами Ник?
За да бъдеш вкъщи, ако се прибере.
Когато се прибере.
Тръгвай, скъпа.
Благодаря.
Да изчезваме, преди да са блокирали улиците.
Ще докарам пикапа.
Ники, какво става? - Кал, много съжалявам.
Съжалявам, че те поставям в това положение и...
Седни.
Майка ти те търси.
В какъв смисъл?
Появи се в къщата на нашите.
Така не става.
Не може хора да идват и да те търсят при мен.
Тя не знае с какво се занимаваш. - Не си ли говорил за мен?
Не. Кал, не съм...
Човече, аз...
Просто много се тревожи за мен.
Кал, заклевам се.
Заклевам се, никога не бих...
Никога не бих навредил...
Никога не бих казал на никого
какво правиш.
Гладен ли си? - Не, не.
Трябва да хапнеш нещо. - Не, не.
Просто искам да знам какво ми даде.
Нищо не съм ти дал.
Нещо смесено? Ангелски прах? Ангелски прах ли беше?
Все едно искам клиентите ми да изперкат от параноя.
Нещо лошо за стоката ми ли казваш? Тогава какво казваш?
Кал, в църквата беше касапница. Беше като филм на ужасите.
Глория уби двама души. Не мога да си го избия от главата.
Глория тежи 40 кила с мокри дрехи. Едва си намира вената.
Знам. - Говориш дивотии, Ники.
Знам, знам. Обаче знам какво видях, Кал.
Видях я как го направи. - Трябва да се овладееш.
Овладей се. - Да, добре.
Извинявай, човече, тръгвам си. - Стига, остани.
Ники, остани.
Разбирам.
Разбирам те.
Мислиш, че си видял нещо лошо. - Не мога да си го избия от главата.
Не мога да го забравя. - Напротив, можеш.
Можеш.
Преди колко време беше? - Два дни.
Добре. - Справям се.
Разбира се, виждам. - Наистина се опитвам.
Намери ли си работа? - Не.
Ще ти помогна. - Човече, много ти благодаря.
Много ти благодаря. - Хайде, да тръгваме.
Майка ти каза, че те блъснала кола.
Да.
Забравих да се огледам.
Ченгетата говориха ли с теб? - Имаха много въпроси.
Стой тук, братко. Тук е безопасно.
Хайде.
Ники, хайде.
Слизай.
Слизай, човече.
Хей, Кал.
Кал.
Казах ти да не я водиш.
Къде беше? Търсихме те навсякъде.
Травис, казах ти да не я водиш. - Знам, и двамата те търсехме.
Добре ли си? - Направих нещо лошо.
За какво говориш? - Всичко е наред, качвай се.
Не е наред. Той ми извади пистолет. - Кой?
Извади пистолет и опита да ме убие.
Исках да знам какво е имало в стоката, която ми даде.
За какво говориш, Ник? - Калвин. Застрелях Калвин.
Застрелях Калвин, убих го. - Къде е той? Къде е Калвин?
Ник, къде е? За какво говориш?
Аз съм виновна. Калвин е отишъл да го търси.
Не знаем какво е станало, Мади.
Не знаем.
Аз знам.
Каквото и да е станало, е било при самозащита, ясно?
Самозащита.
Това е колата му.
Калвин. - Къде беше той?
Чакай малко. - Там няма никой. Калвин!
Той беше там.
Ник, просто...
Не, не. Той беше тук.
Калвин. - Той беше тук...
Точно тук. - Тук няма никой, скъпи.
Тук няма никой, Ник.
Тук беше. - Ник, качвай се в пикапа.
Да се обадим на Калвин и да видим какво става.
Мили боже. Не мърдай от тук, Ник.
Калвин?
Калвин, добре ли си? - Той ще те убие! Мамо!
Калвин, виждаш ли ме? - Калвин, ранен си.
Имаш нужда от помощ. Божичко, добре ли си?
Какво... пази се, Травис!
Калвин!
Не, Мади.
Боже.
Какво става, по дяволите? - Нямам представа.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXV http://subs.sab.bz