Сред нас няма инфекция. Нарушителите ще бъдат арестувани.
Просто те харесвам, Офелия. - Намери ли лекарство?
Иска да оперира съпругата ми. - Без вас.
Каза, че искаш да помагаш, качвай се. Имаме нужда от теб в болницата.
Лайза е отговорна за това.
Татко, мисля, че там има някой. - Там няма никой.
Пожари, земетресения, наводнения.
И ти си се вързал на всичко, нали?
Това не е въпрос. Не те питам, казвам ти го.
Виждам човек като теб и ми е ясно.
Ти си наивен.
Откъде знам? Защото аз съм търговец.
Мога да продам всичко. Питай когото искаш.
Освен застраховки.
Не ми понася.
Да дебна слабите хора, толкова изплашени от бъдещето,
че поверяват закрилата на близките си на лист хартия.
На обещанията на корпорация. Що за човек би го направил?
Да остави семейството в ръцете на чужд. На хора, които дори не е виждал.
И един ден...
този човек го няма.
Семейството му е само.
Вълкът идва пред вратата.
Никой не е застрахован от това.
Дъглас, какво има?
Успокой се.
Мисля, че открих нещо позитивно.
Предполагам, че това е съпругата. - Мария.
Мария поддържа ли се? - Какво?
Фигурата, Дъглас. В добра форма.
Настоящата г-жа Дъг
отговаря ли на жената от снимката?
Да.
Ето, виждаш ли? Имаш късмет.
Абсолютно.
С такова тяло...
това е козът, с който ще открие човека, който да ѝ помогне да оцелее.
Не знам какво му стана.
Тръгвай. - Какво правите?
И така...
кой си пък ти?
Кажете ми, шибани фашисти! - Прекратете агресивното поведение.
Кажи ми къде е тя, задник!
Ела да ти покажа агресивно поведение.
От какво се страхувате? Те не са тук да ни пазят.
Видяхте ги какво правят. Кога ще им се опълчите?
Когато дойдат за вас? Когато дойдат за семейството ви?
Защо се криете?
Искам майка си!
Назад, ефрейтор. - Какво правим тук?
Гаджето ти превъртя. Насъсква и останалите.
Лейтенантът каза да се погрижа.
Имаш три секунди да си махнеш ръката или ще те просна на място.
Майната му на Мойърс, не го прави. Чуй ме, това са хора.
Тези хора са от нашите. Тя просто иска майка си.
Погледни я, сержант. - Мислиш ли, че на мен ми харесва?
Да се държа като нервно ченге? Аз също имам семейство.
Знам.
Нека аз да се оправя с това.
Постарай се.
Хвърляй, няма да се разсърдя.
Погледни ме.
Хайде да те заведа вкъщи.
Не мога да се върна там. Не мога. - Всичко ще бъде наред, хайде.
Не мога да го правя повече.
Сержант, дайте пример на хората си, за да не го правя аз.
Тъй вярно. Ефрейтор, чакай. Казах да спреш!
Трябва да изляза.
Трябва да поговоря с Мойърс.
Дали можем поне да...
Успя ли да поспиш?
Какъв е планът? - Тъкмо го обсъждахме.
Не трябва ли и аз да участвам? Някой трябва да се застъпи за мама.
Ние защитаваме всички. - Така ли?
Крис, всички сме разстроени.
Мадисън, не ме прекъсвай, когато говоря с баща си.
Татко, пусни ме!
Ако беше тя, щеше да пощурееш. - Какво те прихваща?
Крис, погледни ме.
Мама просто се качи в камиона.
Не знаем какво стана. - Те не я взеха насила.
Тя отиде доброволно. - Защото иска да помага на хората.
Ник, Гризелда - нуждаят се от нея. Майка ти е такава.
Какво ще стане, ако умре? - Крис, не говори така.
Сега трябва да бъдеш силен, ясно?
Защото не мога да се справя сам.
Разбираш ли?
Браво.
Върви да се извиниш. - На нея?
Шегуваш ли се? - Ти прекали.
Върви при семейството си, татко.
Извинявай. Той не искаше да го каже.
Когато се върне, кажи му, че съм отишъл за майка му.
И за Ник. - Да.
Добре. Бързо се учиш.
Успя ли да поспиш? - Малко.
Дано си му се насладила. Имам само 3 сестри, заедно с Ходжис.
Започнах със седем, но командването, с цялата си глупост,
взе двете най-добри за евакуацията...
Какво стана с другите две?
Смени превръзката на крака му.
Ти дойде в добър момент. Никой не иска суперзвезди.
Трябва да говоря със сина си. - Разбира се, ще се опитам.
И жената, с която дойдох. Гризелда Салазар.
Възстановява се. Трябваше да отрежем крака ѝ.
Бих искала да я видя. Тя не говори много английски.
Не искам да бъде изплашена. - Не искаме никой да бъде изплашен.
А Ник добре ли е? - Добре е. Имаме работа, Лайза.
Алиша.
Алиша, тук ли си?
Проклятие.
Чакай, чакай.
Какво става тук, по дяволите?
Тя има нож. - Спри.
Отговори ми. Какво става? - Спри.
Така ще ги върнем вкъщи.
Пий.
Тревожите се за близките си, разбирам. Но това не е необходимо.
Те ще бъдат прегледани и лекувани.
Това е всичко. Ще си ги получите обратно.
Кога? - Не знам. Скоро.
Не се погрижихме за тях както трябва. - Да се погрижите?
Дойдохте в дома ми през нощта. Взехте сина ми. И неговата съпруга.
Това не бях аз. - Той няма нищо общо с това.
Знаем, че не си бил ти. - Къде са те сега?
Вижте...
Аз искам да ви помогна. - Тогава отговори на въпроса.
Иска ми се да можех. - Той не знае.
Това не е начинът. - Някой трябва да направи нещо.
Травис говори с лейтенанта, той го познава.
Това ли е планът? Да се молим на хората, които ги отвлякоха?
Не, ние имаме план. - Имате завързан войник в мазето.
И сега можем да го разменим. - Ще чакаме.
Щом разберат, ще им се обадим. Ще им кажем къде да отидат.
Къде ще направим размяната. - А когато дойдат да го търсят?
И на мен не ми харесва, но баща ми е прав.
Само така ще ни разберат. - Бъди внимателна.
Това твоя идея ли беше?
Да. - Това е абсурдно.
Те няма да преговарят. - Знам.
Но този войник има информация.
Той знае къде е съпругата ми. Знае къде държат сина ти.
И колко войници го пазят.
Колко време ни остава.
Виждал съм това и преди. Взимат хората и после не ги връщат.
Това няма да се случи тук.
Прибери се. Дръж Офелия там.
Не позволявай да се върне тук.
Не искам да го нараняваш.
Искаш ли да си върнеш сина?
Какво избираш? Не искаш да го нараня или не искаш да знаеш?
Взехте трима от моите хора, сър. - Поставям рискованите под карантина.
Колко време ще ги държите? - Това си е циркът на д-р Екснър.
Добре. Как мога да говоря с нея? - Не можете.
Травис, ще бъда прям с вас. Вие ми помогнахте много.
И на мен не ми харесва да тормозя цивилните.
Това сваля духа на момчетата. Виж ги, те са само деца.
Искат да се приберат при мама. Или каквото е останало от нея.
Мрачните мисли, Травис, те са основният ми враг.
Най-доброто, което мога да сторя,
е да ги държа навън, за да стрелят по онези живи трупове.
По-бодро, момче. На мен са ми отвръщали на огъня.
Казахте, че сте бил учител, нали? - Да, сър.
Все още съм. Английска литература. - Добре, значи го разбирате.
Младите имат нужда от предизвикателство. Вижте какво правим тук, погледнете.
83 от тези. 83 изгнили копелета, потвърдени.
Това е много. - Да, много е.
Това е рекордът на ротата.
Можете ли да ми помогнете да ги върна, ли не?
Разбирам, че имате проблеми,
но не мога да се занимавам с проблемите на цивилните.
Ако скоро не върнете хората,
вие ще имате по-голям проблем.
Взехте 11 човека. Това е общество с много деца.
Ще бъде по-лошо за духа ви, ако всички се струпат тук.
Това заплаха ли е? - Не. Опитвам се да помогна.
Добре, Манауа. Да отидем при докторката.
Нали казахте, че не можете? - Вие не можете. Аз мога всичко.
Аз имам оръжия. За бога, човече.
Мъртвите може да ходят, но това все още е САЩ.
Екипа ти да е готов след 6 мин.
Кметът иска да отиде в града.
Сър. Може би ще можете да използвате някой друг.
Първи взвод е доста скапан.
Не сме спали от 50 часа. Снощи загубихме Невинс.
50?
Заповядай.
Сподели я с останалите. Имам само една. Размърдай се.
Моля те, недей да виниш Офелия за тази ситуация.
Тя се страхува за майка си.
Разбираш ли? Затова те доведе при мен.
Дъщеря ми държи на теб.
Аз също държа на нея, господине. Офелия е много специална.
Мила, интелигентна, красива.
Да, господине, така е.
Когато се роди тя, аз разбрах,
че тя е единственото чисто нещо, което някога ще имам.
Беше напълно невинна.
И все още е невинна.
Преди да те доведе тук, ме накара да ѝ обещая,
че няма да те нараня, че само ще говорим,
и ще те разменя срещу съпругата си.
Това няма да се случи.
Вижте. Устроихме командването
в колежа, на 3 км, източно от тук.
Там има болница и вашата съпруга е там.
Попитайте ме каквото искате. Няма да крия нищо.
Аз съм като отворена книга.
Ще ви кажа каквото поискате.
Знам.
Да видим дали съм разбрал. Отивате в центъра,
през зоната, пълна с човекоядци, да търсите момче, което не ви е син,
старица, която не ви е майка, и жена, която не ви е съпруга?
Всъщност ми е бивша съпруга. - Не.
Да. Какво ти е на лицето? - Нищо.
Кратък изблик на патриотизъм. - Сега? Шегуваш се.
Ето един, спри джипа. - Не мисля, че моментът е удачен...
За какво, да изпълниш дълга си? Не знам на чия страна си.
Ефрейтор, изкарай мамбата.
Готова е.
Колко точки?
Първи етаж, източния ъгъл.
820 метра, страничен вятър 8 км/ч.
Хайде, Кастро. - Три точки.
Ако не е тъчдаун, не си струва.
Добре, кмете,
ти си на ход.
Аз? Не, не мога.
Можеш, лесно е.
Не, не мога.
Не съм добър стрелец.
Това е снайпер на стойка. И Хелън Келър би я уцелила.
Той не иска да го прави. - Съвестта ли те тормози, Травис?
Искаш да живееш на сигурно... - Не ме слушате.
Да яде от запасите... - Не чувате какво ви казвам.
Да си спи в леглото с хубавата жена, но когато трябва да си изцапа...
Аз ще го направя. - Не, по дяволите.
Травис, искам да ми обясниш.
Нали не мислиш, че това е човек?
Защото, ако е така, значи мислиш нас за убийци.
Така ли е?
Не.
Добре. - Не, не е така.
Това е 50-и калибър, подпри си бузата.
Приклада на рамото.
Натисни плавно, не рязко. Отвори си устата.
Заради разликата в налягането. Иначе ще ти извади окото.
Това не е човек.
И аз така си мислех.
Войнико, чуваш ли ме?
Посинял е. Цианоза. Нараняване в гърдите.
Какво има тук? - Белият му дроб отказва.
Добре, интубирайте го.
Счупване и наранявания по лицето. Възможно сътресение. По дяволите!
Това ухапвания ли са? Санитар, имаме ухапвания.
Побързайте.
Всичко, което изглежда като ухапване, е. Опитвам се да спася 600 000 души.
Поколебаеш ли се за момент, ще стане като в съседния щат.
Бъдете готови, идват още.
Един взвод е приклещен в библиотеката. Трябва да ги измъкнем.
Когато излезем, вие оставате в джипа.
Сигурно група нелегални са се превърнали.
Мислех, че тук е евакуирано. - Беше, но някои се покриха.
Някои не вярват на правителството. - Каквото и да става, стойте в джипа.
Готови? Напред.
Обградени сме! Назад! Твърде много са!
Зад теб! Отблъснете ги!
Имаше една ограда, същата, като тази, зад която сме сега.
Зад оградата имаше една сграда.
В сградата имаше стая.
А в стаята имаше стол,
също като този, на който седиш.
Отведоха ме там.
Аз бях млад.
Мъжът с бръснача, и мъжът, седящ в стола, не са различни.
И двамата страдат. Животът им се е променил завинаги.
Вкараха ме вътре и ме накараха да избирам.
Кой от двамата искам да бъда.
Моля те.
Моля те, спри.
Тази дума... използват я постоянно по радиостанцията,
затова знам, че е важна.
Какво е "Кобалт"?
В повърхностните слоеве има по-малко нерви.
По-надълбоко става по чувствителна.
Ръката ти трябва да е стабилна.
Какво е "Кобалт"? - Не знам.
Не уважаваш ли чуждата собственост?
Това колело твое ли е? - Аз задавам въпросите.
По тези земи аз съм законът. - Вече имаме хора за тая работа.
Те са федерални служители. Това тук е моя юрисдикция.
От пожарния кран, до пощенската кутия на Посада.
Искаш ли да поговорим?
Качвай се. - Сигурно се шегуваш.
Не.
Хайде, искам да ти покажа нещо.
Чия е тази къща? - Не знам, някакви богаташи.
Изнесоха се първи. - А ако се върнат?
Няма да се върнат.
Колко много неща!
Копеленцата са имали детството, което заслужаваме ние.
Приближи се до мрежата. - Да се наведа и да кашлям?
37 градуса.
Този.
38,4 градуса. - Изведи го.
Момчето не е болно, Мелвин. - Заповеди. Всички с треска са долу.
Последната ни сделка хареса ли ти?
Да, и няма да ти го върна. - Разбира се, имаме уговорка.
Предлагам ти нещо допълнително. Нещо за допълване на комплекта.
Чакайте.
Остави ми момчето. Аз ще го наглеждам.
Това е за компенсация.
Къде е другото? - Мисля, че е в Лас Вегас.
Искам и двете. Иначе няма сделка.
Не приемам рекламации. Ако се превърне, оправяй се.
Мислиш, че ще спре с мен?
"С любов. А." Колко мило.
Коя е А.?
Къде е Мойърс? - Зает е.
Какво стана? - Той няма да се върне.
Ще те закараме на две пресечки, прибираш се от там.
Мойърс каза, че отиваме при лекарката. - Няма да припарваме до там.
Имам нова мисия - операция "Изнасяй се към Сан Диего".
Офелия, какво...
Почакай. Какво?
Беше деветгодишна, когато ме попита за войната.
И защо сме дошли в Америка.
И аз ѝ разказах, с всички подробности,
за насилието,
какви неща се случиха, и колко много страдахме.
Казах ѝ всичко, освен това от кои хора съм бил.
Мислиш ли, че тя би разбрала,
че тогава това беше необходимо,
за да оцелеем?
И че сега отново е необходимо?
Той каза ли това, което искаме да знаем?
Гризелда.
Упоена е.
Защо не ми вярваш? Казах ти, че е в реанимация.
Искам да бъда до нея. - Лайза, тя е в септичен шок.
Понякога каквото и да правим, просто не е достатъчно.
Гризелда.
Къде ли са отишли?
Чудиш ли се какво е станало с тях?
Не.
Това са истински хора.
Създали са свой живот тук.
А сега...
Офелия.
Мади.
Слава богу, че си добре.
Ти знаеше ли какво ще направи той?
Не знаеше ли?
Кажи ми, че не си знаела.
Тогава започнаха крясъците. Случи се много бързо.
Не бях виждал да се превръщат толкова бързо. 2000 човека просто...
Тъпчеха се един друг и не можеха...
Не можеха да излязат...
не можехме да различим инфектираните от...
Господи.
Чувам ги.
Все още ги чувам.
Ти какво направи?
Заключихме ги в залата.
Аз заключих вратите.
Това направих. - Вярвам ти.
Травис, спри.
Кажи му какво ни каза.
Кажи му за "Кобалт".
Кобалт е команда за начало
на евакуация от района на залива.
Евакуация?
Кога? Кога тръгваме?
Без вас. Само ние.
Какво? - Продължавай.
За нашите хора. Кажи му. Кажи му какво ще стане с тях.
"Кобалт" съдържа процедури
за хуманно унищожение на...
Кога?
Утре в 9:00 ч.
Искаше ми се да можем да потиснем миризмата на урина.
И ето, че ти се погрижи.
Защо го направи?
Ти ме спаси от надзирателите. - Не, направих те длъжник.
Има разлика.
Играта се промени. Отново играем по старите правила.
А хората, които спечелиха предишния кръг,
с ароматизираните си латета и отстъпки за прелетени километри,
ще се превърнат в блюдо.
В теб виждам човек, който познава необходимостта.
Аз съм пристрастен. - Ти си пристрастен към хероин.
Това е златният стандарт. Недей да скромничиш.
Войниците се изнасят.
Ще имам нужда от човек с твоите способности, когато започна.
Какво?
Чакай, какво правиш? - Те не патрулират.
Нещо не е наред.
Дойдох при теб като младо, глупаво момиче.
Врекох ти се, защото бях млада и не знаех какъв си.
Аз видях лицето на сатаната. То е същото като твоето.
Той ми показа лицето си. То е твоето...
Всички онези нощи...
Съпругът ми аз чакахме да разбият вратата.
Гризелда. - Какво казва?
Не знам. Говори несвързано.
Чакаха да ни поругаят... с факлите и бесилата си.
Направих, каквото трябва. Обичах, когото обичах.
Какво искаш да направя? - Има мозъчен оток.
Вземи плътта ми къс по къс.
Ако това е моето наказание.
Направи го сега. Няма да те питам защо.
Сега вече знам какъв си.
И ти знаеш каква съм аз.
Какво правиш?
При всеки е различно, но знаем, че импулсите продължават след смъртта.
Каквато и да е.
Всички се връщаме.
Това е електрически пистолет. Използва се за добитъка.
Само нараняване на мозъка го спира. Само така можем да ги спрем.
Тя ще се превърне, Лайза. А ние не искаме да се превърне.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
© TRANSLATOR'S HEAVEN MMXV http://subs.sab.bz