Не си спомням да съм го виждала.
Така ли? - Погледнете, красиво е.
Тук. Доста е добре.
Много е близко до плажа.
О, не, не, не. - Какво има?
Не приемат тийнейджъри.
Добре... Не смятам, че сме тийнейджъри. Имам предвид...
Това е добре.
Не е ли? - Хайде, разбира се че не.
Жени сме, нали?
Жени.
Това място е наистина най-доброто. Обожавам го.
Хей, какво става?
Чувствате ли се отпаднали? Ето.
Не ми се вярва, че вече планираме прощалното ми пътуване.
Хей, хайде, Тати. Ти искаше това, нали?
Ще бъде страхотно.
Освен това ще гостуваш всяко лято, нали?
Всъщност тук ще бъде зима. - Предполагам, че си права.
Имам предвид... че ако поискаш да се върнеш, по каквато и да е причина,
ние ще сме тук, нали? Очаквайки те.
Ще вдигнем ли тост?
Да. - Добре.
Да вдигнем тост за всички прекрасни неща, които бъдещето ще ни донесе.
Това ми харесва много. - Добре, да го направим.
Готови ли сте?
Малко е силно, нали? - Малко ли?
Обичам ви, момичета. Обичам ви.
Добре, добре. Твърде много любов. - Да. Твърде много.
Какво е това?
Виждали ли сте някога нещо подобно? - Не.
Вдигни котвата и спусни платното.
Да тръгваме.
GPS-ът не работи.
Тати?
Тати? Тати?
Тати, нещо се случи на Лоли!
БЕЗ ПОВЕЧЕ ПРЕКЪСВАНИЯ НА ТОКА
Не ти трябва кола.
Часовници, струващи половин милион долара.
Четири високоплатени работни места.
Или да си телевизионна звезда
Не, не, не, не, човече.
Не го прави, защото е погрешно.
Казах ти. Защо трябваше да вземем кола?
Но ми трябва една свободна лента. Не. Разбирам.
Полицай, извинявай. В онази кола сме и трябва да отидем там.
Би ли ни пуснала да минем? Би ли преместила автобуса...
Не. Съжалявам, сър. Трябва да се върнете като всички...
Само няколко пресечки са. - Ще трябва да се върнете.
Съжалявам, сър. Всички трябва да се върнат обратно.
Какво правиш, задник такъв? - Лайно такова!
Каза, че ще ми даде апартамента след около шест месеца.
Това беше преди година.
Би трябвало да го предвидиш. Познаваш го, нали?
Вярвам на Лукас. Това са много пари, нали?
Само искам да ми даде или апартамента или парите.
Просто поговори с него. Изправи се пред него и му го кажи.
Аз ли искаш да го направя? - Не. Абсолютно не.
Наистина нямам нищо против. - Не, това е между нас.
Сам ще се оправя с това. - Добре, добре.
Не, не, не, нямам дребни. Наистина съжалявам.
Нямам дребни. Съжалявам. Нищо нямам.
Говори се за неочакван развой на събитията, нали?
Човече, каква бъркотия. И този човек...
И така? - Да, няма късмет.
Предполагам, че ще трябва да се върнем.
Добре. Благодаря, че опита все пак. Нека да се върнем, нали?
Тръгни натам.
Климатикът е включен, нали? - Искаш ли да го изключа?
Би ли го превключил на по-студено. Тук е като в пещ.
На пълна мощност е. - Тогава ще му е нужен ремонт.
О, мамка му. - Какво е това.
Забравих уискито. - Поръчай едно.
Къде отиде отново? - Ленсинг, Мичиган.
Какво правиш там?
Имам и управлявам малък бизнес. Правя гипсокартон.
Гипсокартон. Добри пари ли се вадят?
Наистина добри. И за разлика от тук, би направил много неща с парите си.
Разбира се.
О, Аржентина. Каква страна, каква бъркотия.
Когато си тръгнах, нямаше протести,
а сега, 20 години по-късно, бивам посрещнат с протести, разбираш ли?
Може би ти си проблемът тогава.
Кой да знае?
Луда нощ.
Постъпват доклади, че едно от засегнатите места
е старчески дом, където се грижат за своите обитателите,
включително и за няколко местни с увреждания
Там изпитват трудности, поради тридневно прекъсване на тока.
А сега няма и течаща вода.
Чуваме, че опитите за контакт с електроенергийната компания
биват приемани от телефонни секретари.
Винсенте, приятелю, виж кой е дошъл за теб.
Да. Какво става човече? - Как си?
Можеш да паркираш отляво. - Добре.
Прекъсванията на елзахранването през лятото са чест проблем в тази страна
и изглежда, че все още можем да намерим решение.
Аварийна ситуация в северните квартали.
Престарава ли се този човек? - Хей, покажи малко уважение.
…пожар в подстанция във Висенте Лопес. - Нищо чудно, че пожарните са бързали.
Това е само на няколко пресечки от тук - Да.
…азбест. Около 15 пожарни...
Ще ти оставя ключовете, Висенте.
Ще се видим, Висенте. - Ще се видим.
Ще се видим. - Да тръгваме.
Този боклук предизвиква рак.
Между другото... - Да?
Поръча ли нещо за довечера?
Да, малко уиски. - Добре.
Можеш да чуеш бъркотията чак от тук. - Да.
Той не обича някой да пипа нещата му, нали?
Добре е, че съм тук, нали?
Да, да. - Погледнете как Тано се перчи.
Странно, нали?
Тано!
Лукас, не му позволявай да лъже. Не го е направил.
Купил го е на пазара в Сан Телмо. - Хей, глупако, махни се от тук.
Той е луда глава. - Хайде...
Прилича ми на нещо, което използвам при колоноскопията си.
Здравей! - Ана!
Ето, нека ти помогна. - Какво става?
Благодаря. Как си? - Това е Омар, моят зет.
Точно така. Срещали сме се, нали?
А жена ти. Толкова е мила. Как е тя?
Би могла да я попиташ.
Съжалявам.
Когато нещата не се получават, известна дистанция би била от полза, нали така?
Отивайте. Момчетата са в мазето. - Хайде, оттук.
Да ти помогна? - Да.
ТЕЛЕФОНЕН УКАЗАТЕЛ
Тано знае ли, че го изхвърляш?
От 03-та е.
Каква е ползата от тях изобщо?
Тано винаги е харесвал да пази разни неща.
Да, но започвам да се притеснявам. Ами ако се превърне във вехтошар?
Хайде, само няколко указателя са. Едва ли е старогръцка трагедия, нали?
Не и за теб, не е ли така?
Не, не, не... Не, не мога да повярвам.
Какво да правя? - Потегляй.
Ами ето. - И?
Тано, ще се изтощиш, ако мислиш толкова усилено.
Не ме юркай, ако искаш да си на моя страна.
Да играя ли, или...?
Давай, давай, давай.
Страхотно. - Каква коса имаш тук, Русо.
Валдерама няма нищо общо с теб. - Това не е Русо.
Това съм аз.
Благодарности. Хубави времена, нали?
Все още ли играем? - Разбира се, нека да играем.
Нищо за обявяване? - Нищо.
Енвидо.
Не. Нищо нямам.
Чухте ли това? Аз го чух. А вие?
Мисля, че чух "енвидо".
Не сте чули добре. Казах "истинско енвидо".
Тано, чакай. Не се връзвай на това. - Той влиза в главата ти.
Луки, не се поддавай на нищо. Оставете ме да играя. Нека да играя.
Хайде, покажи ми какво имаш.
Блъфираш, глупако.
Нищо нямаш. - Нищо, освен притесняващи те топки.
Така ли? Вижте го. Той няма нищо.
Влизаш ли?
Влизам.
Тридесет и две. - Господи, гаден късмет.
Чакай, какво имаш?
Аз също имам 32, но и раздавам, така че ще сритаме задниците им!
Точно за това говоря.
Чакай. Трябва ти 33, за да го победиш. На, не...
За бога! - Погледнете лицето му!
Фавали! Фавали! Аз съм баща ти.
Човече, това е нещо страхотно. От войната ли е? Откъде го взе?
Сувенир е, който получих от Европа. С емоционална стойност.
Можеш ли да го върнеш обратно, моля.
Казах ти да не докосваш нещата на Тано.
Съжалявам. Вината е моя.
Просто го остави там. - Добре, всичко е наред.
Мога ли да използвам тоалетната?
Разбира се. На горния етаж до кухнята.
O, Боже мой.
Русо, това не е кой знае какво, но следващия път ми кажи, нали?
Да, знам.
Навсякъде е, разбирам го. Но иначе е готин. Хайде.
Просто ми е жал за човека.
Да, но ние се споразумяхме. - Да.
Но имам предвид... - Ще избера друга песен.
Да, отивай. - Този път аз ще избера.
Бихте ли повярвали, че все още функционира?
Да, снощи те бяха там до зори.
СЪОБЩЕНИЕ МЕСТОПОЛОЖЕНИЕ
Не знам за вас, момчета, но аз бих пийнал малко алкохол.
Разкажи ми за това.
Защо не провериш телефона си и видиш къде е доставчикът?
Ще проверя. - Трябва да е наблизо.
Поръчахте ли? - Разбира се.
Провери ли? - Разбира се.
Добре, Луки, слушай. Трябва да поговорим, нали?
О, да, разбира се. Ще ти покажа нещо, което ще ти хареса.
Тук е. - Какво?
Уискито е тук.
О, това е Винсенте. - Златната течност е тук.
Добре.
Какво става? - Винсенте?
Ето го.
Там са. - Благодаря, Винсенте.
Много е приказлив, но това ми харесва. - Разбира се.
Ще го победя, но той говори глупости.
Престани. - Да, много приятно.
О, вече вали.
Или са само гръмотевици? - Да, но знаеш какво означава.
Няма дъжд без гръмотевици. Като яка пръдня, когато пикаеш.
Иска ли ви се и да поплачете?
Трийсет години ни разказват едни и същи стари глупости.
Погледнете ги. Погледнете. - Не знам.
Хайде, Русо. - Разбира се. Един момент.
Играеш по правилото на цветята ли?
Не говори, щом не играеш. Знаеш това правило.
Не го ли знаеш?
Ако искаш да играеш, пасувай, Люк. Пасувай.
Пасувай. - Запази твоите за по-късно.
Това е блъф, човече.
О, не. - Хайде.
Измъкна се. Измъкна се.
Нищо не пипай. Ще продължим играта по-късно, нали?
Не се безпокой. Не мога да се справя. Телефонът ми не работи
А ти? - Батерията ми също е мъртва.
Сигурно се шегуваш.
Какво се случи? - Какво стана с телефона ти?
Батерията ми също е изтощена, а беше напълно заредена.
Необяснимо е, нали? - Странно.
Хуан, слушай. Зад теб трябва да има фенер.
Изгорих се. - Тук, да видим.
И какво? - Нищо.
Не работи ли? - Не.
Добре. Ще се погрижа за това. Не се притеснявай. Ще го направя.
Имам предвид... - Добре.
Този път блекаутът те спаси. - Чакай, какво?
Да, трепереше като лист. - Погледни тази усмивка.
Загубил е ума си. - Дали? Това е безсмислено.
Нямам търпение да видя изражението на лицето ти.
Ще видим дали ще можем да изтрием тази злобна усмивка от лицето ти.
Макиавели е. - Не е Макиавели.
Трябваше да ти се каже. - Това е щастлива усмивка.
Спрете да говорите за момент. - Какво?
Слушайте.
Какво пък правят тези? - Какво се случва?
Алфредо?
Ана... мамка му. - Какво... Какво се е случило?
Идвам...
Нещо се е случило на Висенте.
Видях го през прозореца как се срина изневиделица.
Смяташ ли, че е било инфаркт?
Вземи това.
Ана, къде са ключовете? - На масата са.
По дяволите. Винаги ти казвам да ги оставяш тук.
Има нещо във въздуха.
Прилича на пепел.
Все едно че вали сняг.
Да вали сняг през лятото?
Ами ако за това са казали по телевизията?
Пожарът в електроцентралата.
Какво? Мислиш, че това е азбест ли? Тано?
Мислиш ли, че това се е случило с Висенте?
Не го отваряй. - Не можем да го оставим там.
Ами ако е все още жив? - Има нещо токсично във въздуха.
Те не намалиха.
Какво се случва, по дяволите?
Това, което чухме беше сблъсък на автомобили.
Омар, обади се на Флавия. Обади се до къщата.
Не работи, човече. - Стационарният. Хайде.
И той не работи.
Навън е като гробище.
Ана, оставила ли си някой от прозорците горе отворен?
Не, не съм заради климатика. - Иди горе и провери.
Донеси чаршафи, одеяла, всичко. Трябва да закрием всички прозорци.
Не можем да позволим нито частица от тази гадост да проникне вътре.
Лукас, ела с мен.
Хайде. Затворете всичко.
Русо, донеси свещите.
Дай ми запалката. Хайде.
Мразовито е.
Русо, ела тук. Ела тук.
Ще ни помогнеш, нали? - Флавия и децата. Сами са.
Всички сме в една и съща лодка. Искам да разбера, къде е Клара.
Хайде, по-живо. По-живо, моля.
Флавия и децата са сами. - Не се безпокой, човече. Всичко е наред.
Казах, че не работи, Русо. Направи нещо. Хайде.
Флавия води кучето на разходка по това време.
Но вие живеете в Ла Патернал. Пепелта още не е стигнала толкова далеч.
Защо го казваш? Знаеш, че това е лъжа.
За какво говориш? - Откъде знаеш, че е лъжа?
Знаеш ли нещо, което ние не знаем?
Не знам, но не мисля, че да го лъжа, сякаш е дете, ще помогне.
Не осъзнаваш ли, че човекът е в шок?
Знаеш ли какво? Писна ми от вас двамата. - Така ли?
Мислите си, че знаете всичко. Цяла вечер се бъзикате с мен.
Наистина ли? - Аз излизам от тук.
Как планираш да го направиш? - Не знам.
Ще намеря нещо водоустойчиво да облека.
Нещо изолиращо и ще се махна от тук.
Какво става с теб? Не виждаш ли какво прави Русо?
Можеш да ме наречеш глупак, защото това е къщата ти?
Това не е моя къща, а ти си глупакът.
И какво правите вие двамата? Световен шампионат по "труко" ли?
Така че ме оставете да изляза. - Русо, къде отиваш?
Тази игра е за четирима. Не го ли знаете?
Не отваряй вратата! Русо... - Разкарайте се от мен!
Какво правиш?
Русо, не! - Затвори вратата! Затвори я!
Не! О, Русо!
Защо излезе навън?
Защо не попита този кучи син?
Какво каза глупако?
Вината е само твоя! Вината е само твоя!
Успокойте се, момчета. - Ти му го втълпи.
Кучи син! - Хвърли го.
Ти му го втълпи! Цялата вина е твоя.
Тридесет години приятелство, а не можах да го спася.
Русо никога не е бил импулсивен.
Никой не би го предположил.
Благодаря.
Ето, че се получи.
Целият квартал е напълно тъмен.
Ана...
Рухна ли Висенте по същия начин като Русо?
Рухнаха по един и същи начин.
О, Боже мой.
Значи всички, които са на улицата...
Клара.
Може би се е досетила като нас?
Надявам се да си е у дома с майка си.
И че са добре.
Това проклето нещо ме побърква.
Дръж този човек под око. Не бихме искали и той да се пречупи, нали?
Омар.
Облечи това. Не искаме да замръзнеш. - Да благодаря.
Какво беше това?
Отворете!
Има ли някой там? Моля, помогнете ми!
Помогнете, моля! - Междинната врата.
Помогни ми, Хуан. - Разбира се.
Трябва да преместим това. - Почакай. Задръж.
Там. - Ето така.
Къде води тази врата? - Към гаража.
Шегуваш се, нали? Колата ми е там.
Могъл съм да си тръгна преди години.
Да, но не сме се сетили за това. Никога не сме я използвали.
Моля пуснете ме да вляза! Един човек току-що умря заради тези неща!
Нима нямаме ключ за катинара? - Мисля, че е така.
Моля! Замръзвам тук! Замръзвам до смърт! Моля!
Помогнете ми! - Коя е тя?
Не знам. - Ами много са.
Да, знам. - Нека да видим.
Моля. измръзвам до смърт.
Трябва да е една от тях. - Бихте ли побързали?
Добре, успокой се! Успокой се! Не е лесно.
Коя е тя все пак? Приятелка ли е на Висенте?
Не знам. - Някой, който паркира в гаража.
Аз съм момичето доставчик. Тази, която донесе уискито.
Чакай... Не го разбирам.
Мисля, че доставчикът трябваше да е момче според приложението, нали?
Трябва да внимаваме. Ами ако е измама?
Моля. - Но ние си получихме уискито вече.
Какво правиш още тук?
Трябваше да си поправя колелото.
И тогава започна това и изтичах вътре. Моля ви, замръзвам тук.
Тано, нямаме голям избор. - Не, не го прави.
Трябва да помогнем. - Трябва да помислим.
Няма да пуснем някого просто така. - Разбирам, но какво да направим.
Сри да ме притискаш, Хуан! Спри да ме пресираш!
Това е моят дом и моите правила! - И какво искаш да направя?
Не знам. Не знам.
Тя е човек и се нуждае от помощта ни, скъпи.
Правете каквото искате! Правете каквото искате.
Какво правиш, Тано?
Тано.
Благодаря ви.
Чакай, чакай. Остани там.
Хвърли това нещо. Хвърли го.
Влизай.
Хайде, влизай.
Благодаря ви. - Ела тук. Седни.
Хайде. Тук.
Ето така. Добре ли си?
Ана.
Какво... Какво изобщо е това място?
Ами тъстът ми го построи,
за да можем да стигаме от къщата направо до гаража.
Къде паркирах колата?
Не, почакай. Къде отиваш? - В офиса.
Там съм оставил ключовете.
И просто ще отидеш там без защита?
Момичето беше тук през цялото време и беше добре.
Ще отида зад камиона, там до прозореца.
Не, не, тя е била защитена. Вече загубихме Русо.
Не искам да загубя и теб.
Тано, трябва да си тръгна. Трябва да се махна оттук веднага.
Комбито.
Можем да го избутаме до прозореца и да влезем през него.
Но щом името ти е Ингрид, защо в приложението името е на мъж?
Хорхе Антонио е мой брат. И сметката е негова.
Покривам някои от доставките му понякога.
Какво правеше в гаража след доставката?
Разхлаби се един глупав болт на кормилото.
Опитвах се да го поправя, след като този човек ми услужи с инструментите си.
Този болт наистина спаси живота ми.
Чаят ти. - Благодаря ти.
Доставката беше на брат ми.
Не трябваше да я вземам.
Полека. Полека. Достатъчно.
Ако не си сигурен, не го прави, Хуан.
Господи, толкова е упорит, разбираш ли?
Бъди внимателен, Хуан.
Не забравяй да вземеш и ключовете за колата ми.
Хей, какво? Къде отиваш?
Какво правиш?
Погледни това. - Какво?
Виждаш ли това?
Какво да видя? - Старият сняг променя цвета си.
Губи силата си.
Хей, стига сте се разправяли, момчета!
Дай ми ключовете. Умирам от студ тук. Хайде.
И запалката?
Тано, Тано. - Какво?
Дай ми това за минута. - Какво?
Не мога да видя нещо. - Не.
А как да виждам аз? - За минута. Ще ти го върна.
Само за минута.
Този боклук не иска да запали!
Говоря за шибан, лош късмет, човече.
Електромагнитен импулс е освобождаването на
електромагнитна енергия с висока интензивност за кратък период от време,
генерирана от движещата сила породена от ефекта на Комптън.
Тези електромагнитни полета могат да смущават работата на електронните системи,
предизвикващи незабавно неизправности. - Кажи го на разбираем език.
Генерира се обемиста вълна и всички вериги биват изпържени.
Дори ако се изключени? - Да.
Изключени. Дори откачени от мрежата.
Разрушава всичко чрез индукция. - А какво го поражда?
Слънчева буря, атомна бомба, не знам.
Хайде. Кой би хвърлил атомна бомба върху нас?
Каквото и да е това, то е от много по-голям мащаб, отколкото си мислехме.
Хей, виждам светлина ето там.
Виждате ли? - Кой живее там?
Дон Алесио, хлебарят. - Дон Алесио!
Виждате ли го? - Мислех, че сме единствените останали.
Трябва да му кажем да държи всичко затворено.
Но как?
Ами ако използвате фенера да изпратите сигнал?
Да, добра идея. - Значи много хора трябва да са оцелели.
Хора, само на мен ли ми се струва, но снегът свети по-ярко?
Не, това не е снегът. Това е небето. Почти се е зазорило. Погледнете там.
Ще можете ли да го види? - Повдигни го.
Хей. - Не я отваряй.
Скъпи? Скъпи, добре ли си?
Не, Мирта, недей.
Това вероятно се случва на много хора там.
Клара.
Тя се събужда рано, за да отиде в клуба.
Трябва да я предупредя. Това не може да й се случи.
Почакай малко. Ако продължиш така, ще се побъркаш. Отпусни се.
Ще се побъркам, ако остана затворен тук.
Ще отида при Елена. Веднага. - Как? Ще свършиш като Русо.
Ще измисля нещо. Трябва да тръгна, преди да е изгряло Слънцето.
Тръгвам! - Не можеш, Хуан!
Какво? - Хуан, заедно да ти облечем костюм.
С какво? - Не знам.
Да го направим както казва той.
Водоустойчивият костюм и маската, която имаме долу.
Имам чувството, че те обличам за бесилката.
Какво е това?
Мястото за бесене.
Колко е далеч къщата на бившата ти.
Не знам. Четири или пет километра. Не съм сигурен.
Мога ли да предложа? Пластмасови торби. Ще опазят краката ти сухи.
Да го направим. Имаш ли касетата? - Да, тук е.
Давай.
Хуан, облечи това.
Извини ме. Съжалявам.
Трябва да отида да видя семейството си.
Сестра ми трябва да узнае какво се е случило с Русо.
За какво е това, Тано? - За теб.
Просто я окачи на рамото си. Дори няма да я усетиш.
Не.
Какво ще стане, ако се натъкнеш на някой там?
Няма да имам проблеми. Кълна се, Тано. Повярвай ми. Не.
Добре.
Нося твърде много багаж.
Имаш достатъчно пластове. - Добре.
Това е заради студа. - Няма да мога да се движа.
Това замръзва. - Добре.
Ето. Добре.
Чудесно. - Маската, Хуан.
Добре.
Какво е усещането?
Затегнете го. - Добре.
Качулката. - Добре, да.
Нека да го направя.
Аз ще го пристегна.
Нека да видя.
Добре. Как го чувстваш?
Малко ми е трудно да дишам.
Добри ли са тези филтри, Тано?
Откъде да знам? Нямам представа. Никога не са били използвани.
Добре. Готов съм.
Да го направим.
Дай ми маската. - Какво правиш?
Ума си ли загуби?
Всичко, което правя, е да си върна принадлежащото ми.
А какво е твое? - Идеята за костюма.
Цяла нощ ме третираш като боклук и ми писна от това.
Дай ми маската. - Значи се мислиш за умник?
Дори не е прикрепена, идиот такъв.
Чакай... чакай.
Аз съм старши тук.
Ето я вратата, ако не си доволен.
Тано, ти не ме познаваш.
Ти също на ме познаваш, приятелю.
Задник.
Успех, Хуан.
ВЕЧНИЯТ
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb