ВЕЧНИЯТ
Трудно е да се реши, нали? - Твърде голям избор.
Да, търся си бански, защото едно от децата ми реши,
че е луд по водните спортове. Дай си сметка.
Такива са тийнейджърите, нали? Опитват всичко.
Стига да са щастливи.
Все още съм тук, в кътче от съзнанието ми, разбираш ли?
Не спирай да ме гледаш.
Татко! Татко!
Хуан!
Отново ли?
Ти припадна. Уплаши ни. - Дай ми това.
Ето. - Добре ли си?
Погледни цветята!
Почакайте. Веднага се връщам.
Огън, войници! Огън!
Продължете да стреляте! Не спирайте!
Целете се във врата! Хайде, войници!
Хайде, целете се във врата!
Това е слабото място!
Хайде, приближават се. Хайде!
Значи е вярно. Отново си се присъединил към военните?
Огън! Огън! - Клара!
Трябва да ме послушаш, Хуан. Не прави глупости. Говори с Ана.
Ана не може да ми помогне.
Добре тогава. Да намерим някой в болницата.
Това не би продължило да помага.
Единствено ми е нужно да се махна оттук.
Алфредо Фавали!
Познаваме ли се?
Трябва да дойдеш веднага с мен, моля.
Целете се във врата! Врата!
Огън! Огън, войници!
Оттук. Елате.
Огън! Те се приближават!
Прицели се. Огън!
Тано.
Там има вода.
Набираме доброволци.
Тук не става дума само за оцеляване.
Става дума да си върнем домовете обратно.
Ще ги занеса на мама.
Моля следвайте инструкциите, когато слизате от автомобилите.
Регистрирайте се в информационния пункт до медицинската шатра,
за да получите медицинска помощ и снабдяване.
Запазете спокойствие и действайте организирано.
Харесваш ли тази?
Обичаш приключенията, нали? Мога да намеря и нещо друго.
Веднага се връщам. Започни да четеш.
Разбира се. - Добре ли е?
Виж. - Невероятни са. Разцъфтели.
Не мога да повярвам.
А моята майка?
Тя се грижи за спешните случаи.
Трябва да ги сложим във вода, нали?
Водата е малко оскъдна, но нека да им намеря място.
Разбира се. Благодаря, лельо. - Добре, разбира се.
Моля следвайте инструкциите, когато слизате от автомобилите.
Запазете спокойствие и действайте организирано.
Тук сте в безопасност.
Регистрирайте се в информационния пункт...
Благодаря. Има ли някакъв напредък въобще?
Не. За съжаление не можем да направим много. Нищо не се получава.
Мамо. - Трябва ми помощ.
Да, разбира се. - Тези са за теб.
Благодаря, скъпа, но предпочитам да не си тук.
Добре, няма проблем.
Нека ги запазя за нея. - Добре. Благодаря.
Можеш ли да ми изпратиш сестра, моля? - Разбира се.
Маркировките показват близост на буболечките.
Точно натам, Фавали.
Точно тук.
Едно птиченце ни каза, че си електроинженер.
Можеш ли да оправиш това радио?
Това е реликва.
Откъде го взехте?
Фавали, служил ли си в армията?
Не, не съм. - Не си бил мобилизиран ли?
Медицински негоден за служба. - Негоден, а?
Какво би казал, ако ти споделя,
че е дошъл моментът да покажеш ангажимента си към родината?
Здравей, татко.
Добре ли си? - Да.
Все още ли получаваш тези странни усещания?
Това място няма да помогне, нали?
Не, не е толкова просто.
Татко...
Защо да не мога да се науча да стрелям като другите?
Никога не съм казал, че не би могла.
Какво да кажа. Погледни ме.
Дали това е заради излизането ти от кризата,
все още не си готова. Имаш нужда от време и почивка. Това е всичко.
А ти не си ли в криза?
Ти си знаеш...
Имам предвид, че според мен все още не си на себе си и...
Не е като да си почиваш. Хайде. - Това е нещо съвсем различно.
Не е различно, татко. - Така си е.
Не, защото попаднах тук, защото мога да се грижа за себе си. Не съм дете.
Знам това, скъпа. Наистина.
Какво, мислиш си за герой от войната ли?
Хайде, помисли върху това.
Остави ме на мира. Нищо не ме интересува.
Задръж тази си мисъл. - Разбира се.
Май съм единственият, който разбира от радиа.
Поне тук си единственият.
Не бих се престорил, че не съм знаел. - Извинете, какво става.
Попитай сержанта. - Какво има?
Военните планират да изпратят съобщение до оцелелите,
но не разполагат с инженер, затова им казах за Тано.
Да. И една малка подробност. Трябва да е от центъра на града.
А как планират да преминат през стената? Не го разбирам.
Предполагам, че ще я ударят с влак. - Какво?
Това е самоубийствена мисия и те искат да я изпълня.
Не. Самоубийство е, когато липсва план.
Добре е обмислено. Имаме големи шансове.
Откъде го знаеш?
Чуйте ме. Изпращаме съобщението и се връщаме.
Значи отиваш с тях ли?
Разбира се, че няма да го изпратя сам на фронтовата линия.
Той е луд, Хуан. Напълно луд.
Слушай. - Той иска да ме убие.
Бихме спасили много хора с това послание. Помислете върху това.
Не. Веднъж съм бил в този ад и няма да се върна там.
След всичко, което преживяхме,
все още не разбираш, че не става дума да спасиш само себе си?
Съжалявам, че не съм чак толкова просветен като теб. Съжалявам.
Ти чу какво казаха, нали?
Ако не действаме бързо, всички ще сме в опасност.
И не говоря само за буболечките.
Какво му става на този човек?
Кой да знае? Държи се странно.
Вижте, страхотния тандем.
На смяна сме в кухнята. Да тръгваме.
Точно така. Ще се видим по-късно.
И така, за какво става дума? - За какво да става дума?
Относно пътуването до центъра на града. Планът, измислен от тях.
Искаме да сме част от това.
Не знам. Попитай Лукас. Изглежда, че е наясно.
Не спирам да мисля за нея.
Коя? - Жената от мола.
Не разбирам как е свършила така. Имала е три деца.
Навсякъде ще има луди хора.
Ето защо не бива да се отклоняваме от групата.
Моля, следвайте инструкциите при излизане от автомобила.
Регистрирайте се в информационния пункт до медицинската шатра,
за да получите медицинска помощ и снабдяване.
Запазете спокойствие и действайте организирано.
Вие сте в безопасност.
Почакай за момент. Това Роберто ли е?
Роберто!
Роберто.
Роберто, това съм аз, Фавали.
Къща до къща, помниш ли?
Къде е Бенито? А другите?
Те разрушиха всичко. Никой не остана жив.
Никой.
Не могат да те принудят да отидеш.
Те не ме принуждават. Те искат помощ.
Тогава просто им кажи, че не можеш. - Не е толкова лесно, Ана.
Как бихме останали тук после? - Няма да останем.
Ние само преминаваме оттук. Просто продължаваме и това е всичко.
Така ли? А къде ще отидем?
Отиваме там, където планирахме. Насочваме се към къщата им в Тигре.
Клара се нуждае от помощ, Хуан. - Хуан...
Послушай я. - Слушам.
Клара е в безопасност тук.
За възстановяването си, Клара се нуждае от малко тишина и спокойствие. Това е всичко.
Не знам, Хуан.
Май че е време да се погледне реалността в очите.
А каква е тази реалност? Кажи ми.
Сега островът е може би ничия земя.
Това е всичко, което имаме.
Защо не покажеш лицето си? Мислиш, че не съм те видял ли?
Защо ме следиш? - С погрешно впечатление си, сър.
Какво искаш, по дяволите? - Извини ме, шефе. Искам да поговорим.
Разбира се. - Спокойно. Не сме въоръжени.
Не търсим неприятности. Довери ни се.
Да ви се доверя? Сериозно ли?
След като мистериозно изчезнахте точно преди клането?
Не, погрешно си разбрал.
Наистина ли? - Да.
Когато атакуваха мола, ние бяхме вече тук.
Ако не ми вярваш, попитай капитана.
Избягваше ни от самото начало, нали?
Ето защо го правим сега.
Така че би могъл да убедиш приятеля се, онзи с мустаците,
да дойде с нас на мисия в центъра.
Машината е в работилница в Хосе Леон Суарес.
Релсите свършват близо до сградата. Почти до входа.
И каква е гаранцията, че ще проработи?
ЖП инженер съм. Израснал съм на тях заедно с дядо ми.
Това е гаранцията.
Чудеса ли сътворяваш?
Съжалявам, ако сме те изплашили.
Лека ти нощ.
Хей, трябва да вярваш.
Драконът е на свобода.
Хайде.
По дяволите, какъв е този звук?
Вижте.
Наши ли са?
Нямам си представа. - Но е добра новина, нали?
Предполагам, че хората се организират.
Може би са от Кордоба. Кой да знае?
Добър знак е.
Знак, че не сме сами.
Да тръгваме. Не искам да чувам никакъв звук.
Франко, какъв е планът?
Ти ще организираш всички останали. Аз ще давам заповедите.
Моро.
Войници, на две групи. Дясна и лява.
Хей, внимателно.
Там.
Трябва да пасва идеално.
Ето. Това е.
Да тръгваме. Хайде.
Да тръгваме. Бутайте. Трябва да го закачим за другия.
Ние си съдираме задниците тук, а той се кипри начело, човече.
Той е експертът. Така ли е?
Кълна се, че го познавам отнякъде и не му се доверявам на този човек.
Това е фантастична конфигурация.
Това е сърцето на локомотива.
А това тук е инжекционната помпа.
Спомням си, че работата, за която мечтаех като момче, беше да бъда диригент.
Брегът е чист. - Добре, побързайте, момчета! Хайде!
Сега! Качвайте се на борда! Да тръгваме!
Група Б, вие идвате с мен!
Вие идвате с мен, деца.
Какво? Аз съм с тези момчета. - Прави каквото ти казва. Не спори.
Група Б, пригответе се за слизане! - Инга!
Нужен си ми някъде другаде, Пабло. Те знаят какво правят.
Какво правиш, хлапе? Да тръгваме, хайде!
Върви, върви.
Две минути, капитане. Две минути! Дръжте се здраво!
Подгответе се за сблъсък! Нека Бог бъде с вас!
Войници, две минути до сблъсъка!
Да живее Родината! - Да живее Родината!
Справихме се!
Успяхме!
Хуан, успяхме!
Три залпа! Това е сигналът!
Да тръгваме, момчета! Мърдайте!
Какво не е наред, войнико?
Приятелите ти са живи. Не се ли радваш на това?
Трябва да съм с тях. Не разбирам защо съм тук.
Чакай, чакай. Почти забравих.
Това е от онова момиче. Талисман за твой късмет.
Шапката на брат й.
Защо спряхме? - Това е краят на релсите.
Огледайте.
Резервоарът е унищожен.
Всичко е наред. На няколко стотин метра сме оттам. След завоя.
Този, който видяхме от пътя.
Казах ви, че е "Херкулес".
Кой би могъл да го свали?
Не и буболечките. Това е със сигурност. Те не летят.
Хайде.
Мамка му. Твърде тихо е. Плаши ме.
Знам какво имаш предвид.
Имам странно усещане, откакто сме дошли тук.
Странно? Защо? Какво?
Къде са буболечките?
Никакви не сме виждали, откакто прекосихме стената.
Тук. Внимателно.
Хей, Тано.
Не много отдавна тук е имало хора. Вижте това.
Няма как да сме сигурни колко дълго, но...
несъмнено са били организирани.
Но защо биха напуснали? Няма следи от нападение на буболечки.
Може би са отишли в Кампо де Майо, нали?
Не, няма начин. Не много хора са стигнали дотам от центъра.
Добре... А може би хората се организират другаде.
Не бихме били единствените, формирали съпротива.
Чуйте!
Боб, Раул, Инга, вие идвате с мен.
Това е заповед! Хайде. - Не, не, чакай. Не.
Тя... тя ще остане тук с мен.
Тя е под мое командване. Ако не ви харесва, оплачете се в Кампо де Майо.
Знаеш ли, ще го направя. Отнасяш се с нас като с мулета.
Успокой се. - Аз ще отида. Ти оставаш.
Избрах да воювам. Така че ще воювам.
Не искам да те загубя, Инга.
Пази се.
Нека да продължим.
Изглежда, че са ни оставили подарък.
Лейтенанте!
Ходили са до стадиона.
Защо биха изминали целия път от Перу, за да бомбардират едно футболно игрище?
Може би там има нещо.
Нека го върнем, за да го разгледаме.
Внимание, внимание.
Това е важно послание от аржентинската армия.
Нацията ни е изправена в момента пред неизвестен враг.
Улиците ни са потънали в мрак и тишина след една безпрецедентна атака.
Но ние не сме победени.
Съпротивата е жива.
Призоваваме всички оцелели...
Призовете всички оцелели да се отправят към Кампо де Майо.
Повтаряме.
Тези, които успеят да се доберат до Кампо де Майо,
ще намерят убежище и сигурност там.
Вие не сте сами. Заедно сме по-силни.
Това съобщение ще се повтаря на всеки пет минути.
Ако чуете това, моля, разпространете информацията.
Да живее Съпротивата. Да живее Аржентина.
Не трябваше ли да чуем вече нещо?
Има нещо.
Благодаря.
Тръгват ли си? Сега?
Защо не изчакат до сутринта?
Опитах се да я спра, но нямаше смисъл.
Дали ми се струва, или те вземат колата на Инга?
Да. Попитаха я, дали могат да я заемат, преди тя да си тръгне.
Мъчно ли ви е, че ни напускат?
Пекас ме мрази. - Не, Клари. Тя просто...
Тъгува зя брат си. - Не тъгува.
Защо говориш така, скъпа?
Защото е така.
...но ние не сме победени. Съпротивата продължава.
Призоваваме всички оцелели...
Да! Знаех си го!
Работи, по дяволите! - Къде?
Проверете в края на скалата! Работи! В края на скалата е!
…ще намерите убежище и сигурност там.
Вие не сте сами. - Да!
Това са те! - Да!
Сурука! Ето там! Ето там!
Чудесно! Чудесно!
Светлината! - Тук, тук.
Тук. Добре сега. Насочи, насочи!
Да! - Да!
Успяхме! Направихме го, Хуан!
И така, чухте го добре,
макар че се чуваха някакви случайни смущения от микрофона.
Трябва да е бил вятърът вероятно. Ще е нужно да го поставим на защитено място.
Какво е това?
Ето там!
Не знам, но не се разсейвайте! Предаването и най-важно в момента.
Хайде да преместим това оборудване. Оттук.
Ще сляза долу, за да подготвя отпътуването.
Внимание, внимание. Това е съобщение на аржентинската армия.
Нацията ни е изправена пред непознат враг.
Винаги съм искал да стана радист.
Хей, слушай.
Няма ли да изпратиш някой да разузнае там?
Светлината. Ти я видя.
Това е за друга мисия. - Не! Почакай, чуй ме.
Това е наблизо. Ами ако е нещо важно?
Не, още не са се върнали от самолета. Няма да рискувам никой друг.
Още не са се върнали. - Кой не се е върнал?
Инга и другите, отишли до самолета. - Какво? Те се върнаха.
Чакай, какво?
Абат тъкмо каза, че не са се върнали. - Трябва да е недоразумение.
Говорих с човек, дошъл от там. Каза ми, че са се върнали.
За да пестят време, ги качили директно на влака.
Защо тези идиоти не са казали нищо?
Тогава ще отида да проверя влака. - Чакай. Ти луд ли си?
Като в лабиринт е, знаеш ли?
Ако я намериш и се изгубите... Остани тук. Нека не създаваме проблеми.
Скоро ще се махнем оттук.
Доста е студено тук, нали?
Защо не потърсим някое топло място, където да изчакаме?
Знаете ли, че според приказките, всички сме със сродни души?
Добре, животът ви е тук.
Вижте.
Красиво.
Прилича ми на музей тук вътре.
Вижте това! Наистина е реликва!
Невероятно. - Казах ти.
Каква е врътката? Как намерихте този апартамент?
Толкова се притесних за Инга, че изкачих стените.
"Ключово уиски", както казваше Русо. - Определено бих изпил едно.
Какво? - По-добре късно, отколкото никога.
Виж, Хуан. Спомняш ли си времето, когато търсехме такова?
Няма начин. Как бих забравил?
Целия следобед обхождахме мола, нали?
Лукас, Лукас, виж това.
Спомняш ли си? - Удивително, нали?
Наздраве.
- Наздраве.
Хайде, Омар. И Лукас. Това е за всички вас, момчета.
Вкусно е.
Шантаво е, как всичко се промени за толкова кратко време.
Някои неща никога не се променят, нали, Луки?
Да поиграем ли малко Труко?
В памет на Русо?
Капитане... - Да?
Има раздвижване на 200 метра оттук.
Буболечките ли са? - Един цивилен.
Добре. Изключи това.
Моро е.
Моро, какво те забави толкова много? Какво се случи?
Твой ред е. Имам "луна" и "слънце", 31.
Да видим. - Ето го, 31.
Хубаво начало. - Знаех си, нали?
Какво имаше? - 29.
Много добре. - Искам да ги видя. Покажи ми ги.
Какво? Не ми ли вярваш? - Не е това.
Сам си го просиш. Знаеш, че се изнервям.
- Хайде, момчета. Спокойно.
Казахме, че ще играем за забава и отмора.
а не накрая да се сбием.
Аз не блъфирах. Имах 29. 22 и 7 прави 29.
Озлобени загубеняци сте.
Слушай, не им обръщай внимание. Твърде разсеян си.
Можем да спечелим, ако се концентрираме. Губиш при всяко раздаване.
Губя за моя сметка. Мислех, че това е отборна игра, нали така?
Хайде, ти сам се отказа, по дяволите.
Имах 29. Просто ми дай почивка.
Цепи картите. Ето.
Винаги ли се карат така?
Не, напротив, ти спомена за сродни души, нали?
Тези двамата са сродни души.
Не знам какво им става. - Хайде, раздавай. Направи го.
Мой ред е.
Ето, полека.
Енвидо. - Енвидо.
Имам енвидо.
Сигурен ли си, Луки? - Разгорещил се е.
Това е само от яд. Ядосан е и няма нищо.
Вижте, вижте! Погледнете му лицето. Погледнете го.
Прави каквото искаш. Аз не знам.
Добре влизам. 28. - 28 ли?
Тано, ти какво имаш?
Нищо нямам.
Ти ми даде знак. - Какво? Как?
Направи го. С носа си.
Какво говориш. - Докосна носа си с пръста си.
Не. Не съм ти давал сигнал.
Шегуваш се, не е ли така?
Чакай, ти видя сигнала, нали? - Не, не съм.
Но два пъти даде знак на Енвидо без карти! Какво не ти е наред?
Какво става?
Дай ми шанс, Лукас. Помогни ми. Дай ми веднъж да бия.
Моля!
Да го вземат дяволите! Достатъчно! Излизам!
Хей, почакай! Не се дръж така. Приятели сте.
Лукас...
Какво ти става? - Какво се случи? Добре ли си?
Нека да видя. Нека да видя. Нека да видя раната.
Притисни я! Ще се върна! - Да, ще го направя!
Нека да видя. - Добре.
Китът за първа помощ е на горния етаж. Връщам се веднага. Обещавам.
Но побързай. Моля, побързай да се върнеш.
Знам какво говорите за мен, защото чувам всичко.
Внимавайте какво казвате.
Те подслушват телефоните.
Какво става, Лукас?
Някой иска да навреди на фондацията.
Някой заговорничи...
Остани там. Остани там.
Остани точно там.
Луки...
Какво правиш?
Не мърдай, Тано. Не мърдай.
Изключи фенерчето.
Тук нещата вървят чудесно. Просто невероятно.
И ако всички решите да го провалите, ще бъде ужасно.
Не плащайте нищо. Всичко е платено.
Ако ви поискат пари в брой, откажете. Ограбват ви.
Ние сме тук.
С теб.
Всичко е наред, Луки.
Защо не се опиташ да ни го обясниш?
Можем да ти помогнем. Твои приятели сме.
Небето е осветено в момента.
Не, не, не...
Тано! Тано! Погледни там. Веднага трябва да тръгнем.
Да тръгваме, хайде! - Не.
Хайде, оттук.
Батериите са изтощени.
Трябва да си тръгнем оттук. Хайде да вървим? Да тръгваме веднага!
Шибаното А. Не мога да го направя.
Колко още? - Не знам. Не много дълго.
Хуан!
Какво?
Луки, какво правим? - Нищо.
Нищо не можем да направим. Разбираш ли? Всичко приключи.
Добре. Това Боб ли е? - Какво? Да.
Напълно е безпомощен. - Какво прави?
Боб! Хей, Боб!
Тук! Това са те! Всички да тръгваме.
Заберете ги веднага! - Не, той е с тях.
Да тръгваме! - Той е с тях.
Хайде, да тръгваме!
Мамка му.
Побързай.
Всичко е наред, Омар. Всичко е наред. Успяхме.
Ето оттук!
Не са тук, по дяволите! - Върнали са се в Кампо де Майо!
Копелета!
Оставили са ни тук! Изоставили са ни!
Успокой се. Дишай! Дишай! Ще издържиш. Ще издържиш.
Губя много кръв, Хуан. - Не, хайде. Добре си. Добре си.
Хуан, те са тук. Светлините, Хуан!
Хвани се за мен. Продължи да вървиш. - Не мога.
Мислиш ли, че и някой друг го е направил?
Не знам. Ще разберем. Да тръгваме.
Инга. Ами ако Инга е там?
Всичко е наред. Надявам се да е там. - Вероятно.
Успокой се. - Продължи да вървиш.
Те идват! - Вървете.
Побързай! - Инга!
Хайде, Омар! Върви!
Къде са другите? - Никой не е останал!
Качвай се! Качвай се, Омар!
Качвай се!
Бързо! Качвай се!
Побързай!
Какво става по дяволите?
Не знам. Появиха се от нищото и започнаха да стрелят по нас.
Това е същото, като случилото се в мола, нали?
Казваш ли, че те са колаборационисти?
Не знам, но по някаква причина ни оставиха да изпратим това съобщение.
Ами ако това е капан?
По дяволите. Не мога да я изоставя. Трябва да я потърся.
Стой си там, Омар. Никъде не можеш да отидеш.
А партньорът ми?
Ти видя ли го? - Не беше ли с теб?
Той се върна в сградата, за да провери как сте.
Не сме го виждали.
Видяхме Боб и лейтенанта.
Те преминаха на другата страна.
Имаш ли резервни касети? - Да, две.
Дай ми ги. - Какво планираш, Хуан?
Ще отида до стадиона.
Искам да проверя.
Трябва да отидем до Кампо де Майо и да им разкажем какво сме видели.
Тръгвай и го направи.
Тано... мисли и за това. Толкова сме близо до тази светлина.
Мисли за Лукас.
Тръгвам с теб.
Виждаш ли, трябва да намеря партньора си.
Почакай, ако тръгнеш, кой ще кара това?
Това беше мечтата ти, нали?
Ела с мен. Ще ти покажа как да го направиш. Хайде!
Погрижи се за себе си.
Хуан...
Намери Инга.
Този лост тук е ръчната спирачка.
Работи като тресчотка. Виж. - Добре.
Така се спира. А този лост, ето тук, я освобождава.
Успех.
Какво пишеш? - За всичко, което се случи.
Не искам да пропусна нещо.
Какъв си ти, писател ли? - Не, журналист.
Мока. Руперто Мока. Приятно ми е да се запознаем.
На мен също.
Какво да правим?
Не знам. Бих се въздържал от повече проблеми.
Трябва да стигнем до стадиона. Само това е от значение.
Ами ако това са нашите момчета?
Пасажерите за C-35.
Запомнете, че билетът, който е в десния в джоб,
съдържа номера на групата ви.
Какво, по дяволите, е това?
Дай ми пистолета.
Къде, по дяволите, са стълбите?
Ами ако Мока е прав и всички те са колаборационисти?
Хора и буболечки заедно?
Как се разбират помежду си? На какъв език разговарят?
Хайде, почти стигнахме.
Добре ли си?
Мамка му.
Тъкмо осъзнах, откъде те познавам.
Бил съм тук... преди.
Това съм го преживял вече.
Хуан.
Погледни към беседката.
Какво е това нещо? - Врагът.
Това нещо е истинският враг.
Това нещо ги контролира.
Те са като роботи.
Превод и субтитри: Петър Баев @peterb